Summary: Gorbatšovin mukaan länsi ja Yhdysvallat olivat "voitonriemuisia" Neuvostoliiton kaatumisesta vuonna 1991. Naton laajeneminen on Gorbatšovin mukaan tehnyt lännen ja Venäjän tasavertaisista suhteista mahdottomia.

Entisen Neuvostoliiton päämiehen  Mihail Gorbatšovin  mukaan Yhdysvalloista on tullut "röyhkeä ja itsevarma" Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen.
 Gorbatšovin mukaan länsi ja etenkin Yhdysvallat olivat "voitonriemuisia" Neuvostoliiton kaatumisesta vuonna 1991.
 – Heistä tuli röyhkeitä ja itsevarmoja. He julistivat voittaneensa kylmän sodan, Gorbatšov sanoi haastattelussa.
 Hänen mukaansa Neuvostoliitto ja Yhdysvallat päättivät yhdessä ydinasevarustelun ja vastakkainasettelun. Hänen mukaansa "voittajat" päättivät kuitenkin rakentaa "uuden imperiumin", millä hän viittasi sotilasliitto Naton laajentumiseen Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen.
 Naton laajeneminen onkin hänen mukaansa tehnyt lännen ja Venäjän tasavertaisista suhteista mahdottomia. Venäjän presidentti  Vladimir Putin  on kertonut aiemmin tässä kuussa haluavansa takeita siitä, ettei Nato laajenisi enempää.
 Gorbatšov piti kuitenkin tervetulleina tulevia Venäjän ja Yhdysvaltojen välisiä keskusteluja, joiden hän toivoi olevan tuloksellisia.
 Gorbatšovia haastatteli perjantaina Venäjän valtiollinen uutistoimisto RIA Novosti. Maaliskuussa 90 vuotta täyttänyt Gorbatšov oli Neuvostoliiton viimeinen valtionpäämies. Hänen erostaan tulee joulupäivänä kuluneeksi tasan 30 vuotta.
 Presidentti Putin on kutsunut Neuvostoliiton hajoamista "1900-luvun suurimmaksi geopoliittiseksi katastrofiksi".
 Kuuntele myös Maailmanpolitiikan arkipäivää -ohjelman jakso Neuvostoliiton hajoamisesta.

 Lue lisää:
 Kommunistijohtajille tietyt kirjat ja jopa farkut olivat kauhistus, mutta mistä virheistä joudut vankilaan? Testaa, selviytyisitkö Neuvostoliitossa vuonna 1985  (4.12.)

Neuvostoliiton viimeinen päämies erosi 30 vuotta sitten – Gorbatšovin mukaan Yhdysvalloista on tullut "röyhkeä ja itsevarma"


Summary: Ampumisesta epäillyn kiinniottoon kului yli vuorokausi. Epäilty on poliisin mukaan noin 30-vuotias mies.

Poliisi tutkii Helsingin Konalassa aatonaattona tapahtunutta ampumista epäiltynä murhan yrityksenä.
 Helsingin poliisi kertoo ottaneensa epäillyn kiinni tänään jouluaattona noin kahden aikaan iltapäivällä.
 Ampuminen tapahtui poliisin tietojen mukaan Konalassa yksityisasunnossa aatonaattona puoliltapäivin. Ampumisesta epäillyn kiinniottoon kului siis vuorokausi.
 Epäilty on poliisin mukaan 30-vuotias mies. Uhri on edelleen sairaalahoidossa.
 Tarkempia yksityiskohtia Helsingin poliisi ei tiedotteessaan kerro.
 Lue myös:   Helsingin Konalassa ampuminen yksityisasunnossa – uhri kuljetettu sairaalaan

Poliisi otti kiinni Konalan ampumisesta epäillyn – tutkii murhan yrityksenä


Summary: Marjamäki tapasi Tutun, kun hän osallistui presidentti Martti Ahtisaaren kanssa Elders-ryhmän kokoukseen, jonka puheenjohtajana Desmond Tutu toimi.

Presidentti  Martti Ahtisaaren  läheinen työkaveri, konfliktinratkaisujärjestö CMI:n kehittämispäällikkö  Riikka Marjamäki  tapasi ihmisoikeustaistelija ja rauhannobelisti  Desmond Tutun  vuonna 2009.
 Marjamäki osallistui Ahtisaaren kanssa tuolloin kansainvälisen Elders-ryhmän kokoukseen, jonka puheenjohtajana Tutu toimi.
 – Hän oli ihmisenä todella helposti lähestyttävä ja ihana ihminen, kertoo Marjamäki Ylelle.
 – Muistan, kun hän nauroi hyvin paljon, niin hän meni kyyryyn ja sillä tavalla hihitteli.
 Kohtaaminen Toton kanssa jätti vahvan jäljen suomalaiseen rauhantyöntekijään Marjamäkeen.
 – Hän oli ihan poikkeuslaatuinen ihminen. Hän myös esimerkiksi vastasi meille avustajakunnalle itse aina henkilökohtaisesti suoraan kaikkiin viesteihin.
 Desmond Tutu sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1984.
 – Hän on ollut yksi meidän alan (rauhantyön) pioneereja omassa maassaan ja Afrikassa laajemmin. Hän on yksi isoja esikuvia, joita tällä alalla on.
 Presidentti Martti Ahtisaari kuului Elders-ryhmään, jonka puheenjohtajana Desmond Tutu toimi. Jarno Kuusinen / AOP
 "Ahtisaari näki, että Tutu ja Mandela ovat rauhan symboleja"
 Riikka Marjamäki on työskennellyt 16 vuotta presidentti Ahtisaaren perustamassa konfliktinratkaisujärjestö CMI:ssä.
 Marjamäki johti vuodesta 2008 CMI:ssä toiminutta Ahtisaaren toimistoa siihen asti, kun Ahtisaari jäi vuonna 2018 eläkkeelle.
 Tuolloin hän jättäytyi pois viimeisestä työehtävästään, joka oli jäsenyys Elders-ryhmässä.
 Ryhmän oli perustanut Nelson Mandela, ja hänen jälkeensä ryhmää johti Desmond Tutu.
 Ahtisaari tapasi Tutun useita kertoja.
 – Ahtisaarella olisi paljonkin kertomista Tutusta, Marjamäki sanoo.
 Ahtisaari itse ei enää anna haastatteluja muistisairautensa vuoksi.
 Marjamäki sanoo, että Ahtisaari arvosti suuresti Tutua.
 – Ahtisaari näki niin, että sekä Desmond Tutu että Nelson Mahdela ovat rauhan esikuvia, rauhan symboleita Etelä-Afrikassa.
 – Ahtisaari on joskus osoittanut huoltakin, että mitä tapahtuu, kun nämä kaksi herraa ovat jonain päivänä poissa, Marjamäki sanoo.
 Presidentti Martti Ahtisaari sai  Nobelin rauhanpalkinnon  vuonna 2008.
 Lue lisää:
 Rauhannobelisti Desmond Tutun poismeno koskettaa – Etelä-Afrikan presidentin mukaan Tutulle ei ollut vertaisia
 Ihmisoikeustaistelija ja rauhannobelisti Desmond Tutu on kuollut

Suomalainen rauhantyöntekijä Riikka Marjamäki tapasi Desmond Tutun 12 vuotta sitten: "Hän nauroi paljon ja oli poikkeuslaatuinen ihminen"


Summary: Tutu toimi myös Etelä-Afrikan totuuskomission puheenjohtajana.

Etelä-Afrikan anglikaanisen kirkon entinen arkkipiispa  Desmond Tutu  on kuollut. Hän oli kuollessaan 90-vuotias.
 Tutu palkittiin vuonna 1984 Nobelin rauhanpalkinnolla väkivallattomasta taistelustaan Etelä-Afrikan rotusortoa vastaan. Rotusorron päättymisen jälkeen hän johti totuuskomissiota, jonka tehtävänä oli sovitella apartheidajan rikoksia.
 Kuolemasta kertoi Etelä-Afrikan presidentti  Cyril Ramaphosa .
 – Arkkipiispan ja emerituksen Desmond Tutun poismeno on jo toinen kansakuntamme menetys. Jätämme jäähyväiset upeiden eteläafrikkalaisten sukupolvelle, jotka ovat jättäneet meille perinnöksi vapauden, Ramaphosa sanoi.
 Tutu jäi eläkkeelle arkkipiispan toimesta vuonna 2010. Hän toimi eläkkeelle jäämisensä jälkeen poliitikkojen neuvonantajana ja puhujana sekä perusti rauhanjärjestön.
 Presidentti  Martti Ahtisaari  työskenteli Tutun kanssa yhdessä Elders-ryhmässä, jonka perusti aikoinaan Etelä-Afrikan presidentti ja ihmisoikeustaistelija Nelson Mandela.
 Lue myös:

 Desmond Tutu: Menen mieluummin helvettiin kuin palvon homovastaista Jumalaa
 Nobel-palkittu arkkipiispa haluaa Bushin ja Blairin syytteeseen
 Arkkipiispa Desmond Tutu toivoo oikeutta avustettuun kuolemaan
 Arkkipiispa Tutu vaatii sitomaan Myanmarin saaman avun rohingya-vähemmistön kohteluun

Arkkipiispa ja ihmisoikeustaistelija Desmond Tutu on kuollut


Summary: Kiristynyt jännitys Euroopassa on vaikeuttanut Suomen turvallisuuspoliittista asemaa, arvioivat Ylen haastattelemat Suomeen perehtyneet turvallisuuspolitiikan tutkijat.

Venäjä on keskittänyt joukkoja Ukrainan vastaiselle rajalle ja  esittänyt Natolle uusia vaatimuksia . Se  haluaa estää  Naton laajentumisen itään ja rajoittaa Naton toimintaa jopa sotilasliiton nykyisissä jäsenmaissa.
 Yhdysvallat on torjunut  vaatimukset.
 Yle kysyi kahdelta Suomen tilannetta hyvin tuntevalta ulkomaiselta asiantuntijalta, miten kiristynyt tilanne vaikuttaa Suomen turvallisuuspoliittiseen asemaan ja mahdolliseen Nato-jäsenyyteen.
 Ruotsalainen tutkija  Elisabeth Braw  työskentelee konservatiivisessa  American Enterprise Institute -ajatushautomossa  Washingtonissa. Hän on juuri kirjoittanut artikkelin siitä,  mitä opittavaa Ukrainalla  olisi Suomen talvisodan kokemuksista.
 Puolalainen  Piotr Szymański  on erikoistunut Itämeren maiden turvallisuuspolitiikkaan ja on julkaissut viime vuonna muun muassa  raportin Suomen ja Viron kokonaisturvallisuudesta . Hän työskentelee  OSW-tutkimuslaitoksessa  Varsovassa ja osaa myös suomea.
 Molemmat vastasivat Ylen kysymyksiin puhelimitse joulun alla. Heidän kommenttejaan on tiivistetty.
 Presidentit Sauli Niinistö ja Vladimir Putin tapasivat lokakuun lopulla Kremlissä.  Mikhail Klimentyev / AOP
 1. Onko Suomen turvallisuuspoliittinen asema muuttunut? Kyllä.
 Elisabeth Braw:
 Suomi on 30 vuoden ajan tasapainoillut diplomaattisesti erittäin taitavasti niin, ettei se provosoi Venäjää, vaikka kuuluukin selkeästi länteen.
 Tänä talvena tilanne on muuttunut siten, että tasapainoilu on entistäkin tärkeämpää. Pienikin [Suomen] virhe voisi johtaa seurauksiin, joita on vaikea ennakoida.
 Piotr Szymański:
 Suomen tilanne on muuttunut, koska Venäjä on latonut vaatimuksensa lännelle avoimesti pöytään. Suomen ja muiden sotilaallisesti liittoutumattomien maiden asema on muuttunut vaaralliseksi.
 Suomi ei voi olla varma siitä, että Yhdysvallat ei yrittäisi lepytellä Venäjää jollain tavalla tai tekisi sen kanssa sopimusta Euroopan turvallisuudesta.
 On vaarallinen kuvio, että Venäjä luo kriisejä rajoillaan. Venäjä on osoittanut, että se pystyy horjuttamaan muita maita paitsi sotilaallisesti myös hybridikeinoilla, kuten Suomen ja Norjan siirtolaiskriisin aikana 2015–2016.
 Elisabeth Braw työskentelee American Enterprise Institute -ajatushautomossa Washingtonissa. Sebastian Braw-Smith
 2. Onko Suomen Nato-optio juuri nyt realistinen? Ei ole.
 Elisabeth Braw:
 En pidä Suomen liittymistä Natoon kovin todennäköisenä. On vaikea nähdä, miten yleinen mielipide Suomessa voisi muuttua niin, että Nato-jäsenyydestä tulisi realistinen vaihtoehto.
 Venäjä ei tiedä, auttaisiko Nato Suomea ja Ruotsia hyökkäyksen hetkellä. Tämä monitulkintainen asetelma voi olla myös eduksi Suomelle ja Ruotsille.
 Kynnys hyökkäykseen nousee, jos Venäjä ei voi tietää, mitä on vastassa. Taloon ei murtauduta niin kevyesti, jos ei tiedetä, onko siellä murtohälytintä vai ei.
 Piotr Szymański:
 Suomen sisäisistä syistä Nato-jäsenyys näyttää epärealistiselta, koska Suomessa niin harva kannattaa sitä.
 Jotkut Länsi-Euroopan Nato-maat eivät todennäköisesti olisi innokkaita laajentamaan sotilasliittoa, koska ne itse sijaitsevat kaukana Venäjästä ja kokevat olevansa turvassa. Siksi ne ovat valmiimpia sopimukseen Venäjän kanssa.
 Tärkein este on kuitenkin suomalaisten oma vastustus. Se voi muuttua, jos Venäjä toimii sotilaallisesti Ukrainassa. Tai jos Ruotsi hakee Nato-jäsenyyttä. Silloin Suomen olisi erittäin vaikeaa pysyä Naton ulkopuolella. Suomi alkaisi näyttää yhä enemmän neutraalilta puskurilta Naton ja Venäjän välissä.
 Tutkija Piotr Szymański työskentelee OSW-tutkimuslaitoksessa Varsovassa. Bernard Lipiński
 3. Mitä haittaa ja etua jäsenyydestä olisi? Venäjän painostus kasvaisi, mutta apua olisi tarjolla.
 Elisabeth Braw :
 Selkein hyöty olisi tietysti se, että Suomi ja Ruotsi voisivat luottaa Naton apuun, jos jotain tapahtuisi. Se olisi aivan valtava hyöty. Toki voi argumentoida senkin puolesta, että maat ovat tähän asti pärjänneet osana länttä myös ilman sotilaallista liittoutumista.
 Jos ne hakisivat Nato-jäsenyyttä nyt, se kuitenkin horjuttaisi hyvin herkkää geopoliittista tasapainoa. Toisaalta Venäjää ei pidä päästää sanelemaan sitä, voivatko Suomi ja Ruotsi liittyä Natoon.
 Piotr Szymański :
 Suomen Nato-jäsenyys olisi etu sekä Natolle, Suomelle, Baltian maille että Puolalle. Venäjällä on yhä sotilaallinen etulyöntiasema Itämerellä, mutta se muuttuisi. Suomen Nato-jäsenyys auttaisi merkittävästi Baltian maiden puolustusta. Naton perustamissopimuksen viidennen artiklan mukainen kollektiivinen puolustus olisi valtava etu Suomelle ja Ruotsille.
 Naton jäsenyys tuskin muuttaisi Suomen asevoimien roolia, vaan niiden päätehtävänä säilyisi Suomen oman alueen puolustaminen.
 Nato-jäsenyys toki huonontaisi Suomen suhteita Venäjään. Venäjän painostus voisi näkyä sotaharjoituksina, disinformaatiokampanjana, kyberiskuina ja sekaantumisena Suomen päätöksentekoon. Suomen pitäisi pystyä torjumaan se.

 4. Kuinka nopeasti Suomi voisi saada Naton turvatakuut? Aika ripeästi.
 Elisabeth Braw:
 Suomen ja Ruotsin demokraattiset järjestelmät sekä asevoimat täyttävät Nato-jäsenyyden muodolliset vaatimukset. Natolle ne olisivat unelmaehdokkaita. Jäseneksi pääsy olisi niille lyhyt prosessi, ehkä pari vuotta, vaikka muilla mailla se on kestänyt pidempään.
 Tänä aikana Venäjä voisi kuitenkin yrittää käyttää tilaisuutta hyväkseen, kun Suomella ja Ruotsilla ei vielä olisi turvatakuita. Se olisi riski molemmille maille.
 Piotr Szymański :
 Suomen Nato-jäsenyyden vahvistaminen sujuisi nopeasti Naton jäsenmaiden parlamenteissa. Tuskin siihen menisi montaakaan kuukautta.
 Toinen asia on se, haluaisiko Suomi maahansa muiden Nato-maiden joukkoja. Suomi voisi ilmoittaa, ettei Suomeen tulisi uutta sotilaallista infrastruktuuria tai Naton joukkoja ja ratkaista siten Venäjän suhtautumisen ongelman. Tämä voisi myös nostaa hiukan Nato-jäsenyyden suosiota Suomessa.
 Väliajalla ennen jäsenyyden vahvistamista Suomi voisi myös pyytää ylimääräisiä turvatakuita. Natolla olisi monia tapoja vihjata, että pahimmassa skenaariossa Nato kyllä puolustaisi Suomea.
 Lue lisää:
 Putin uhkasi sotilaallisteknisillä toimilla, jos länsimaiden "aggressiivinen linja" Ukrainassa jatkuu
 Yhdysvallat torjui pikaisesti Venäjän yrityksen neuvotella turvallisuustakuista ilman liittolaisia
 Putin ilmoitti taas, ettei pidä Naton laajentumissuunnitelmista – tässä viisi asiaa sotilasliitosta ja sen tulevaisuudesta
 Putin vaati Natolta, ettei sotilasliitto laajene itään – näin Niinistö kommentoi: uudet jäsenyydet ovat hakijamaan ja Nato-jäsenten välinen asia

Mitä Suomi hyötyisi nyt Nato-jäsenyydestä? Onko Suomen asema muuttunut, kun Venäjä lietsoo sodan uhkaa? Ulkomaiset asiantuntijat vastaavat


Summary: Edellisen kerran lunta on ollut aattoaamuna jokaisella havaintoasemalla vuonna 2018. Vähitellen sää poutaantuu sateisimmillakin alueilla, mutta samalla pakkanen kiristyy.

Jouluaatto alkoi Suomessa valkeana, sillä Ilmatieteen laitoksen kaikilla mittausasemilla havaittiin aamulla lunta. Ilmatieteen laitoksen mukaan näin on käynyt viimeksi vuonna 2018.
 Vaasan seudulla Pohjanmaalla lunta on tullut perjantain aikana niin paljon, että se on haitannut liikennettä. Lunta oli satanut kello kolmeen mennessä yli 30 senttimetriä, ja sitä voi päivän edetessä kertyä vielä runsaasti lisää.
 Enimmät lumisateet ovat tulleet kapealla kaistaleella, joka osui Vaasaan ja siitä vähän matkaa rannikkoa pitkin etelään. Myös Vaasan pohjoispuolella rannikolla on ollut ajoittain lumikuuroja.
 Huomiseksi kuuronauha siirtyy aavistuksen pohjoiseen. Sakeita kuuroja on odotettavissa edelleen Pohjanmaan seudulla, ennustaa Ylen meteorologi  Joonas Koskela .
 Pohjanmaan lisäksi Ahvenanmaalla tulee paikoin sakeita lumikuuroja. Ilmatieteen laitos  on antanut varoituksia  huonosta tai erittäin huonosta ajokelistä.
 – Matalapaine pyörii tällä hetkellä Suomen itäpuolella. Huomenna runsaimmat lumisateet tulevat Keski-Pohjanmaalta Keski-Suomeen ulottuvalla alueella, kertoo Koskela.
 Pakkanen kiristyy vähitellen, ja joulupäivänä miinusasteita on yleisesti 10–20, Itä-Suomessa jopa 25. Tuuli lisää pakkasen purevuutta osassa maata.
 Tapaninpäivänä tuuli heikkenee ja lumisateita tulee vain paikoin. Kylmää on edelleen, enimmillään lähes –20 astetta.
 – Joulun jälkeen näyttäisi hieman lauhtuvan. Uudenvuoden säätä on tässä vaiheessa vaikea ennustaa, sanoo Koskela.
 Joulunajan lumitilastoja viime vuosikymmeniltä voit tutkia  Ylen "lumikoneesta" . Ylen  sääsivut löydät täältä .

Valkea joulu saapui koko Suomeen – Vaasan seudulla lunta kertyy kinoksiksi asti


Summary: Tilojen ja toimintojen sulkeminen aiheuttaa yrityksille taas miljoonatappioita. Sosiaali- ja terveysministeriön muistion mukaan terveysvaikutuksista syntyvä hyöty on kuitenkin suuri.

Tiukentuneet koronarajoitukset voivat tuoda useiden kymmenien miljoonien eurojen tappiot yleisötilaisuuksien järjestäjille, kuntosaliyrityksille ja ravintoloille. Tämä käy ilmi sosiaali- ja terveysministeriön (STM) hätäjarrua koskevasta muistiosta.
 Hallitus päätti keskiviikkona niin sanotun hätäjarrumekanismin käyttöönotosta. Sosiaali- ja terveysministeriö ohjaa alueita entisestään rajoittamaan yleisötilaisuuksia, tiloja ja toimintaa.
 Moni alue  on jo ryhtynyt toimeen . Esimerkiksi Uudellamaalla kaikki sisätiloissa järjestettävät yleisötilaisuudet kielletään kolmeksi viikoksi. Asiakas- ja yleisötiloja suljetaan noin kahdeksi viikoksi alkaen ensi viikon tiistaista. Kiinni menevät niin kuntosalit, uimahallit, tanssipaikat kuin sisäleikkipuistotkin.
 Ministeriöiden vaikutusarvion mukaan rajoituksilla suojataan ihmisten oikeutta elämään, terveyteen ja terveyspalveluihin, koska tartuntojen riski vähenee merkittävästi.
 Talouden kannalta vaikutus on negatiivinen. Valtiovarainministeriö arvioi, että ensi vuodelle ennakoitu reipas kolmen prosentin kasvuvauhti hyytyisi kuukauden mittaisten rajoitustoimien takia 2,4 prosenttiin.
 Vielä ei tiedetä, kuinka kauan yritysten toimintaa joudutaan rajoittamaan. Perhe- ja peruspalveluministeri  Krista Kiurun  (sd.) mukaan nyt tehtyjen päätösten vaikuttavuutta seurataan kaksi viikkoa, minkä jälkeen kolmannella viikolla vedettäisiin johtopäätöksiä.
 Uusi tukikierros 120–150 miljoonaa euroa
 Yle pyysi viime viikolla sosiaali- ja terveysministeriöltä arvioita, joita eri ministeriöt ovat antaneet hätäjarrumekanismin käyttöönotosta ja vaikutuksista koronan hallintaan.
 Vastauksena tietopyyntöön STM lähetti torstaina ministeriöiden lopullisista arvioista koosteen, joka löytyy myös hallituksen periaatepäätöksen  liiteaineistoista .
 Muistiossa ennakoidaan, että rajoitukset nostattavat vaatimuksia menetysten kompensoinnista eli uudesta kustannustukikierroksesta.
 Kuukauden ajalle varattu summa olisi muistion mukaan noin 120–150 miljoonaa euroa.
 Yrityksille on myönnetty tukea koronapandemian aikana jo neljä kertaa. Parhaillaan käynnissä on kustannustuen viides hakukierros, joka päättyy 18. helmikuuta.
 Valtiokonttorin mukaan  tukea on myönnetty tähän mennessä 765 miljoonaa euroa.
 Perhe- ja peruspalveluministeri Krista Kiuru (sd.) kertoi hätäjarrusta tiedotustilaisuudessa 22. joulukuuta. Jussi Nukari / Lehtikuva
 "Mahdollisia vaikutuksia aluevaalien toimeenpanoon"
 Vahinkojen odotetaan heijastuvan tälläkin kertaa voimakkaimmin tapahtumajärjestäjiin.
 Kuukauden mittainen sulku aiheuttaisi yleisötilaisuuksien järjestäjille 75 miljoonan euron tappion. Kuntosalien sulkeminen veisi toimialalta 21,5 miljoonaa. Kylpylöille ennakoidaan 5,5 miljoonan ja ravintoloille jopa 100 miljoonan tappioita, jos sulku kestäisi kuukauden.
 Opetus- ja kulttuuriministeriön toimialalla tuen tarpeeksi arvioidaan 36 miljoonaa euroa kuukaudessa.
 STM:n muistiossa luetellaan useita mahdollisia seurauksia sulkutilalle. Rajoitukset voivat johtaa juhlien siirtymiseen yksityisiin tiloihin ja siirtää häiriötilanteet ja poliisin tehtävät sinne.
 – Äärimmäisenä reaktiona voisi osa kansalaisista ryhtyä mielenosoituksiin uusia rajoitteita vastaan, muistiossa todetaan.
 Myös mahdolliset "negatiiviset vaikutukset" tammikuun aluevaalien toimeenpanoon mainitaan, mutta asiaa ei avata enempää.
 Aiemmin tällä viikolla järjestetyssä tiedotustilaisuudessa STM:n osastopäällikkö  Taneli Puumalainen  arvioi, että vaalit pystytään järjestämään suunnitellusti. Terveystoimia hänen mukaansa vielä pohditaan ja voidaan tarvittaessa kiristää.
 Voit keskustella aiheesta lauantaihin 25. joulukuuta kello 23 saakka.
 Lue myös:
 Näin koronarajoitukset vaihtelevat eri puolilla Suomea: Yle kokosi yhteen muuttuneet rajoitukset, mitä saa ja mitä ei saa tehdä
 Tuoreimmat luvut koronaviruksesta Suomessa
 Pääministeri Marin: Rajoitusten jatkumista ei voida sulkea pois –
valmiuslaki otetaan käyttöön vain jos mikään muu ei riitä Pääministeri Marin: Rajoitusten jatkumista ei voida sulkea pois –
valmiuslaki otetaan käyttöön vain jos mikään muu ei riitä
 Analyysi: Hätäjarrussa on kyse myös kriisiviestinnästä, eikä se välttämättä ole työkalun tehottomin puoli

Sulkutila voi tuoda yrityksille kuukaudessa useiden kymmenien miljoonien tappiot – yrityksille uusia tukia jopa 150 miljoonaa euroa


Summary: Enkeleistä haetaan iloa ja turvaa, mutta myös lumoa harmaaseen arkeen. Uushenkisyys tarjoaa monille naisille enemmän tilaa itsensä toteuttamiseen kuin perinteiset uskonnolliset instituutiot.

Talvisodan draamaattisina hetkinä, eräänä kylmänä yönä, väsyneet suomalaissotilaat näkivät taivaalla jotakin ihmeellistä. Valtava enkeli, jolla oli jättiläismäiset siivet, katseli hetken sotilaita ja katosi sitten sysimustan taivaankannen uumeniin. Rintamamiehet ryhtyivät pohtimaan, millainen viesti ylimaallisella olennolla mahtoi olla: kertoiko sotatantereelle ilmestynyt olento Suomen voitosta vai karvaasta häviöstä.
 Tällainen näky ei sinänsä ollut 1940-luvun Suomessa mitenkään poikkeuksellinen: enkeleitä nähtiin sekä rintamalla että kotioloissa tiuhaan: toisinaan enkelit varoittivat ja vihjasivat, toisinaan suojelivat ja toivat lohtua kriisiaikojen raskaina hetkinä.
 Italaialaistaiteilija Giotton (1267-1337) kuuluisia enkeleitä Scrovegnin kappelin freskossa.  AOP
 Saksalaistaiteilija Albrecht Dürerin puukaiverrus Ilmestyskirja-sarjasta vuosilta 1497-1498. Enkelihahmoa leimaa useimmiten sukupuolettomuus.  Jussi Mankkinen / Yle
 Saatanan ja Jumalan suosio laskenut
 Enkeleiden rooli ei vuosikymmenien saatossa ole Suomessa juuri muuttunut, ja traditionaaliset hahmot ovat pitäneet pintansa ja säilyttäneet paikkansa modernisoituneessa yhteiskunnassa.
 Kirkon tutkimuskeskuksen vuonna 2019 tekemän kyselyn mukaan 43 prosenttia suomalaisista uskoo enkeleihin. Uskominen Saatanaan tai kristinuskon opettamaan Jumalaan on laskenut, siinä missä enkeliusko on viime vuosikymmenet pysynyt suurin piirtein samoissa lukemissa. Jos enkeleihin uskoivat aiemmin myös sotamiehet, on enkelihenkisyys nykyisin silmiinpistävästi naisten juttu.
 – Enkeleissä naisia kutsuvat ja viehättävät tuki, turva, ystävyys, apu, myönteisyys, ilo ja lumo, modernia enkelihenkisyyttä tutkiva  Elisa Mikkola  Helsingin yliopistosta kiteyttää.
 Väitöskirjatutkija Elisa Mikkola tutkii suomalaista enkelihenkisyyttä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Mikkola kiinnostui enkelihenkisyydestä vuosikymmen sitten, jolloin hän osallistui osana opintojaan irlantilaisen mystikon ja enkelinäkijän  Lorna Byrnen  tilaisuuteen.
 – Olen taustaltani Tampereen yliopistosta valmistunut kvanttisosiologi, joten ensimmäinen tunne oli, etten ymmärrä tästä yhtään mitään: miksi ihmeessä Finlandia-taloon tulee 1 400 naista kuuntelemaan pienikokoista, enkeleistä puhuvaa naishenkilöä? Tämä herätti kiinnostukseni, ja ryhdyin selvittämään asiaa.
 Tällä hetkellä Mikkola työstää kevääksi valmistuvaa väitöskirjaa, josta on julkaistu jo kolme artikkelia.
 – Minulla ei ole omaa mielipidettä enkeleistä, eikä se ole tässä yhteydessä mitenkään keskeinen kysymys. Teen tutkimusta siitä, mitä on enkelihenkisyys ja millaiseksi naiset suhteensa enkeleihin määrittävät. Kyse ei ole myöskään siitä, ovatko enkelit totta vai eivät.
 Enkelikoriste barokkikirkosta Vilnasta. Barokin pyöreäposkinen ja hymyilevä lapsienkeli on jäänyt elämään ikonisena hahmona meidän aikoihimme saakka.  Jussi Mankkinen / Yle
 Prerafaeliittitaiteilija Arthur Hackerin The Annunciation -maalaus vuodelta 1892. Prerafaeliittoja kiinnostivat mystiikka ja 1400-luvun taide.  AOP
 Kirkosta puuttuu enkeleiden lisäksi lumo
 Enkelihenkisyys on hyvinkin sukupuolisidonnainen asia: naiset harjoittavat sitä kaksi kertaa enemmän kuin miehet, ja esimerkiksi Lorna Byrnen tilaisuuksissa yleisö koostuu yli 90-prosenttisesti naisista.
 Syytä tähän voidaan hakea kauempaakin historiasta. Kyseessä on looginen jatkumo: jo reilu vuosisata sitten naiset kokivat omakseen tuolloin Suomessa ja muuallakin maailmalla jyllänneen esoterian aallon, johon kuului muun muassa teosofian ja spiritualismin kaltaisia, salatieteistä ammentavia liikkeitä.
 – Jos ajatellaan institutionaalista uskontoa eli kirkkoa, niin siellä ehkä on vähemmän tilaa naisten omille ajatuksille ja näkemyksille. Uushenkisyyden puolella taas ollaan tässä mielessä avoimempia, ja uushenkisyyteen voi myös yhdistellä monenlaisia, erilaisia perinteitä, Elisa Mikkola pohtii.
 Hänen mukaansa evankelis-luterilaista kirkkoa määrittävät vahvasti vallan rakenteet. Tämä taas kutistaa erityyppisen ja normeista poikkeavaa ajattelua.
 – Monet naiset saattavat olla kirkon jäseniä, mutta he ovat pikkuhiljaa lipuneet sieltä pois ja siirtyneet uushenkisyyden kentälle, jossa he voivat sitten yhdistää toisiinsa esimerkiksi läntisiä ja itäisiä henkisiä piirteitä.
 Slovakialainen ikoni noin 1500-luvun puolivälistä.  Ikonissa kuvattuna Arkkienkeli Mikael. Ortodoksisessa ja roomalaiskatolisessa kirkossa enkeleillä on merkittävämpi asema kuin evankelis-luterilaisessa  kirkossa. AOP
 Toisin kuin esimerkiksi ortodoksinen tai roomalaiskatolinen kirkko, suhtautuu Suomen evankelis-luterilainen kirkko Elisa Mikkolan mukaan enkelihenkisyyteen varsin nuivasti.
 – Evankelis-luterilaisessa kirkossa enkelit kuuluvat sanansaattajina Jumalan komentoketjuun, joka kulkee ylhäältä alas. Enkelit mielletään pikemminkin lasten kuin aikuisten jutuksi, eivätkä ne juuri näy arjen uskonnollisuudessa: niihin törmää lähinnä jouluna tai mikkelinpäivänä.
 Suhde enkeleihin liittyy luterilaisen kirkon yleiseen karuuteen: lumous ja koristeellisuus on häivytetty jonnekin taka-alalle.
 – Luterilaisesta kirkosta on poistunut – tai poistettu – paljon lumoa, jos käytetään tällaista termiä. Oppi ja rakenne eli se, mikä on oikeaa uskoa, on nostettu pääasiaksi. Tällainen ei välttämättä enää puhuttele nykyihmistä. Luterilaisen kirkon jäsenmäärä voisi etenkin naisten osalta hyvinkin lähteä kasvuun, jos kirkko vaikkapa sitoisi enkelit takaisin omaan tarinaansa.
 Yleisesti enkeleihin uskovat ihmiset puhuvat mieluummin henkisyydestä kuin uskonnosta.
 – Kyselyjemme mukaan enkelihenkisyyttä harjoittavat eivät ajattele, että kyse on virallisten määrittelyjen mukaisesta uskonnosta vaan siitä, että etsitään eri tavoin omaa polkua ja yhdistetään siihen erilaisia ajassa liikkuvia virtauksia.
 Enkeliteemoja hyödynnetään edelleen ahkerasti nykypopulaarikulttuurin kuvastoissa. Legion-elokuvassa (2010) Arkkienkeli Mikael laskeutui taivaista maan pinnalle. AOP
 Ihminen tietää, milloin enkeli on läsnä
 Mutta millaisia henkilökohtaiset enkelikokemukset sitten ovat? Lorna Byrne näkee enkeleitä, jotka ovat suuria ja värikkäitä ja jotka opastavat, mitä mystikon pitäisi yleisötilaisuuksissa kuulijoilleen kertoa. Toisaalta enkeli voi olla pelkkä vieno tuulenvire, hienoinen aavistus tai kevyt kosketus – ihminen tietää, että tavalla tai toisella enkeli on nyt läsnä.
 – Näiden esimerkkien lisäksi löytyy kokemuksia tilanteista, joissa ihminen on pelastunut uhkaavalta vaaralta: enkeli on esimerkiksi estänyt joutumisen auton alle. On myös paljon arkipäiväisiä kokemuksia, joissa on etsitty parkkipaikkaa vaikkapa New Yorkista tai Helsingistä, ja sellainen on sitten enkelin avulla löytynyt. Myös äiti voi siunata lapsen, ja enkelit kulkevat lapsen mukana ja turvaavat tämän päivää.
 Elisa Mikkola on tehnyt Lorna Byrnen tilaisuuksissa kaksi kyselyä, joihin vastasi kaikkiaan 452 henkilöä. Hänelle kerrotuista enkelikokemuksista mieleen on jäänyt etenkin yksi tapaus, joka liittyy saattohoitajan raskaaseen työhön.
 – Saattohoitajana työskentelevä henkilö kertoi minulle, että ennen kuin hän menee kuolevan henkilön huoneeseen, hän ottaa enkelit tuekseen. Tällä tavalla hän pystyy kohtaamaan potilaan myönteisellä tavalla. Minusta tämä on hieno esimerkki nykyajan enkelihenkisyydestä.
 Lisää aihepiiristä:
 Uusi kirja kertoo, kuinka salatieteet kukoistivat Suomessa sata vuotta sitten: Toiset keskustelivat henkien kanssa, toiset sävelsivät sfäärien musiikkia
 Danten helvetilliset visiot kiehtovat edelleen ihmisiä – Jumalainen näytelmä inspiroi muun muassa pelintekijöitä ja metallibändejä
 Spiritualismin ja  okkultismin pauloissa: Akseli Gallen-Kallela, Hugo Simberg ja Pekka Halonen etsivät totuutta salatieteistä, ja se näkyy myös heidän taiteessaan
 “Vereen kastettu hanki” ja muita enteitä: Sota-ajan Suomi täyttyi yliluonnollisista kokemuksista, jotka ennustivat kuolemaa, mutta toivat myös lohtua

Enkeli voi olla tuulenvireessä, aavistuksessa tai kosketuksessa: enkelihenkisyys kiehtoo Suomessa etenkin naisia – Saatanan ja Jumalan suosio laskenut


Summary: Yhdysvalloissa lentojen peruutukset ruuhkauttivat kenttiä jouluaattona.  Korona-ajan rajoituksiin kyllästyneet amerikkalaiset haluavat silti vaihtaa maisemaa juhlakauden alkaessa.

Matkustajia haittaavien tiukentuvien rajamääräysten, testien ja koronapassien ohella koronaepidemia koettelee myös maailman lentoyhtiöitä.
 Ainakin kolme suurta yhtiötä – yhdysvaltaltalaiset Delta ja United Airlines, sekä saksalainen Lufthansa – ovat ilmoittaneet joutuneensa peruuttamaan kymmenittäin lentoja koronan vuoksi.
 Lufthansa ilmoitti jouluaattona, että toistakymmentä Atlantin ylittävää lentovuoroa jää juhlakaudella kentälle lentäjien sairauslomien vyöryn vuoksi. Yhtiö tosin lisäsi, ettei sillä ole tietoa siitä, onko tilanteen syynä pelkästään korona.
 Odotusta Los Angelesin lentokentällä 22.12.2021.  Carolin Brehman / EPA
 Yhdysvaltalainen United Airlines -yhtiö ilmoitti, että kansakunnan laajuisella omikron-tartuntojen kiihtymisellä on suora yhteys lentohenkilökunnan ja muiden työntekijöiden sairastumiseen. Peruuttaessaan noin 90 lentoa jouluaattona Delta Airlines -yhtiö ilmoitti, että kaikki varajärjestelyt tämän välttämiseksi oli jo käytetty.
 Matkustusinto USA:ssa silti korkealla
 Kaikkiaan jouluaattona peruutettiin yli 2 000 lentoa. Näistä Yhdysvaltojen kotimaisia ja kansainvälisiä yhteyksiä jäi lentämättä yli 400. Tiedot perustuvat  FlightAware -verkkosivuston  suorittamaan seurantaan.
 Lentojen peruuntuminen merkitsee hankaluuksia ja hermojen kiristymistä lukemattomille matkustajille.
 Silti useimmat koneet nousevat tavalliseen tapaan, kun miljoonat amerikkalaiset haluavat vaihtaa maisemaa juhlakauden alkaessa.
 Tuskastuminen korona-ajan rajoituksiin on johtanut siihen, että lentäminen on jopa lisääntynyt verrattuna pandemiaa edeltäneeseen aikaan.
 Matkustajia American Airlines -yhtiön terminaalissa Los Angelesin lentokentällä 22.12.2021.  Carolin Brehman / EPA
 Yhdysvaltan matkustusviranomaisen mukaan keskiviikkona maan lentokenttien kautta matkusti yli kaksi miljoonaa matkustajaa. Tämä oli lähes 150 000 matkustajaa enemmän kuin vastaavana päivänä vuonna 2019, eli ennen koronaa.
 Omikron on lentäjienkin riesana
 Matkustushalukkuudesta huolimatta omikron-virusmuunnoksen kiihdyttämä epidemia vaikeuttaa lentoyhtiöiden toimintaa. Sairastumisten ohella toimintaa vaikeuttaa henkilökunnan joutuminen karanteeniin.
 Delta-yhtiö onkin perännyt altistumisten vuoksi määrätyn karanteeniajan lyhentämistä.
 Peruuntuneista lennoista aiheutuvat vaikeudet eivät ainakaan Euroopassa näytä rajoittuvan joulun juhlakauteen.
 Euroopassa käy matkustajakato
 Lufthansan mukaan tammi-helmikuulle varattujen matkojen määrä on vähentynyt selvästi.
 Los Angelesin lentokentän kansainvälisten lentojen sisäänkäynti 22.12.2021.  Carolin Brehman / EPA
 Lufthansan toimitusjohtaja  Carsten Spohr  sanoi uutistoimisto AFP:n mukaan, että matkustajakato on käynyt etenkin Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Belgiassa. Nämä ovat yhtiön kotikenttää, ja samalla maita joita pandemia-aalto on pahasti koetellut.
 Euroopan suuret yhtiöt lentävät Spohrin mukaan noin 60 prosenttia vuoroista verrattuna pandemiaa edeltäneeseen aikaan. Matkustajien määrä jää "suurin piirtein puoleen" entisestä, sanoo hän.
 USA:n lennot lähes normaalitasoa
 Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt näyttävät onnistuneen paremmin selättämään epidemian vaikutuksen. American Airlines ilmoittaa lentävänsä juhlakaudella päivittäin yli 5 000 lentoa, mikä on 86 prosenttia vuoden 2019 juhlakauden lennoista.
 Silti amerikkalaistenkin arkea koettelevat samat ongelmat, jotka ovat tuttuja myös Euroopassa.
 Omikron-muunnos on Yhdyvalloissakin noussut osassa maata hallitsevaksi, ja maan sairaaloiden teho-osastojen vuodepaikoista on monin paikoin käytössä yhdeksän kymmenestä.
 Lue lisää
 Lentoraivo on lisääntynyt Yhdysvalloissa pandemian myötä – miehistöön käydään käsiksi maskipakon takia
 Omikron nyt hallitseva muunnos USA:ssa – uusista tartunnoista yli 70 prosentin arvioidaan olevan omikronin aiheuttamia
 USA asetti ensimmäiset matkustusrajoitukset viime vuoden tammikuussa – nyt rajat avautuvat rokotetuille turisteille

Omikron-virusmuunnos lamauttaa lentoliikennettä –  yli 2 000 lentoa peruutettiin jouluaattona


Summary: Osa Helsingin kirjastoista palvelee taas jouluna. Koronan takia ovet pysyivät viime vuonna säpissä.

Kun Kallion kirjasto Helsingissä päätti pitää ovensa auki jouluaattona, työvuoroon ei tarvinnut tekijöitä maanitella. Tulijoita olisi ollut yli tarpeen.
 Erikoiskirjastovirkailija  Janne Palanderille  tämä on vuoden suosikkityöpäivä.
 – Yleensä omasta työajasta menee vähintään kolmannes tietokonetta naputellessa. Jouluna olemme täällä läsnä ihmisiä varten.
 Ja kirjastossa ihmisiä on laidasta laitaan.
 "Me emme käy kirkossa, niin tästä on tullut hyvä traditio"
 Lehtisalissa käännetään sanomalehtien sivuja verkkaisesti. Joku taitaa nurkassa torkkuakin.
 Lainaus- ja palautusautomaatilla asiakkaita kulkee tasaisena virtana.
 Kirjaston elokuvakerhon vakikävijä  Raija Koponen  on poikennut palauttamaan jo katsomansa elokuvat ja lainaamaan uusia.
 Hän alkaa heti tuttavalliseen keskusteluun kirjastovirkailija Palanderin kanssa.
 – Monelle, joka ei pysty olemaan yksin itsensä kanssa, varmasti tekee hyvää poiketa täällä, hän sanoo.
 Vaihdettuaan pikaiset kuulumiset Koponen jatkaa tutkimaan DVD-hyllyn antimia.
 Raija Koponen kuuluu kirjaston kanta-asiakkaisiin. Hän pitää tärkeänä sitä, että kaupungissa on joulunakin paikkoja, johon kuka tahansa voi mennä.  Jyrki Ojala / Yle
 Lastenosastolla etsitään lomalukemista ja pohditaan, olisikohan illalla luvassa joululahjoja.
 Maunu  ja  Elina Sojoselle  piipahdus kirjastossa kuuluu aaton uusiin perinteisiin.
 – En osannut kaivata kirjastoa jouluna ennen kuin tämä alkoi. Me emme käy kirkossa, niin tästä on tullut hyvä traditio.
 Maunu ja Elina Sojonen suosivat joulukirjastoa joulukirkon sijaan.  Jyrki Ojala / Yle
 Kaksikon matka jatkuu kirjaston jälkeen kotiin. Maunu Sojonen toivoo, että tontut olisivat käyneet sillä välin, kun hän on ollut kirjastossa.
 Jo kolmas kerta aukioloa aattona
 Kallion kirjasto päätti avata jouluaattona ensimmäisen kerran vuonna 2018, ja tempaus toistettiin heti seuraavana vuonna. Silloin kävijöitä oli päivässä 600.
 Koronan takia ovet pysyivät viime vuonna säpissä.
 Kirjastovirkailijat sanovat, että Kalliossa on paljon yksinasuvia ja pieniä asuntoja. Siksi on tärkeää, että on kodin ulkopuolisia paikkoja, joihin mennä – etenkin näin korona-aikana.
 – Onhan kirjasto Kallion keskusta, yhtään kirkkoa väheksymättä. Ja kirkko on ollut aina auki jouluna, niin miksi ei myös kirjasto, Janne Palander sanoo.
 Joulupäivänä 25.12. Helsingissä avoinna on osa omatoimikirjastoista.
 Tapaninpäivänä 26.12. avoinna on Entressen kirjasto Espoossa 10–18 ja osa Helsingin omatoimikirjastoista.
 Lue myös:
 Nämä ihmiset eivät vietä joulua perheensä kanssa, vaan ovat töissä – "Joulua ei sen kummemmin vietellä työmaalla", toteaa apulaismyyntipäällikkö
 Hanna Kähkösen joulupöytään istuu kymmenkunta täysin tuntematonta vierasta – yksinäinen joulu vaihtui somen ansiosta jännittävään odotukseen

"Kirkko on ollut aina auki jouluna, niin miksi ei myös kirjasto" – kirjastovirkailija Janne Palanderille jouluaatto on vuoden paras työpäivä


Summary: Wolkoffin kauppiassuku oli Lappeenrannassa erittäin tunnettu ja pidetty. Wolkoffin talomuseossa järjestetään joulukuussa kierroksia, joissa pääsee tutustumaan perheen joulunviettoon.

Ruokasalin nurkassa seisovan joulukuusen latva hipoo kattoa. Latvassa keikkuu perinteinen tähti. Oksilla roikuu kaloja, oikeita käpyjä ja värikkäitä palloja.
 Useat koristeet on tehty käsin, selvästikin kauan aikaa sitten. Yläoksissa roikkuva valkea enkeli ja joulupukki kertovat 1900-luvun alusta.

 Koristeet kuuluvat venäläiselle  Wolkoffin  suvulle, joka vaikutti Lappeenrannassa yli 150 vuoden ajan.
 Kuusenkoristeita, kuten muitakin perheen lukuisia joulukoristeita pääsee ihailemaanLappeenrannan keskustassa sijaitsevassa Wolkoffin talomuseossa.
 Vuonna 1826 rakennettu kaksikerroksinen Wolkoffin talo on yksi Lappeenrannan keskustan vanhimmista säilyneistä puurakennuksista. Marika Anttonen / Yle
 Kahden kulttuurin joulu
 Wolkoffin kauppiassuku oli Lappeenrannassa erittäin tunnettu ja pidetty. Ensimmäisenä kaupunkiin muutti 1850-luvulla  Ivan Wolkoff , maaorja ja talonpoika. Hän saapui Lappeenrantaan vaimonsa kanssa Keski-Venäjältä Jaroslavin alueelta paremman toimeentulon toivossa.
 – Siihen aikaan täällä oli paljon venäläistä varuskuntaa ja tarvittiin muonittajia. Silloin oli myös hyvä sauma ryhtyä kauppiaaksi, kertoo Etelä-Karjalan museon museoassistentti  Tuija Parjanen-Saborit .
 Juuri niin teki myös Ivan Wolkoff.
 Ivan Wolkoffia kuvailtiin erittäin ystävälliseksi ja sydämelliseksi ihmiseksi. Tämä kuva on otettu 1800-luvun lopulla. Lappeenrannan museot
 Wolkoff oli paitsi kauppias, myös tunnettu puutarhuri sekä lähellä olevan linnoituksen kirkon isännöitsijä.
 Nykyisin Wolkoffin perheen talo toimii museona. Seitsemän huoneisessa talossa on myös ravintola ja museokauppa.
 Parjanen-Saborit on vetänyt kymmenen vuoden ajan opastettuja kierroksia talomuseossa. Joulukuussa museon väki kaivaa suvun joulukoristeet esiin ja kantaa sisälle aidon joulukuusen.
 Museoassistentti Tuija Parjanen-Saboritin mukaan koskaan ei ole liian myöhäistä osallistua joulukierrokselle ensimmäistä kertaa.  Marika Anttonen / Yle
 Wolkoffin perheen joulu koostui kahden kulttuurin tavoista. Ortodoksisen perheen jouluperinteisiin kuului muun muassa tiukka, kuukauden mittainen paasto ennen joulua.
 Myöhemmin perhe omaksui myös suomalaisia tapoja. Jouluaterialla tarjottiin esimerkiksi kinkkua, lipeäkalaa ja riisipuuroa.
 Anna Wolkoff-Nissinen oli Lappeenrannassa tunnettu opettaja. Hänen työpöydälleen on aseteltu oppilaiden tuomia joulutervehdyksiä. Marika Anttonen / Yle
 Kohtaamispaikka
 Kierroksista on muodostunut monelle paikkakuntalaiselle tärkeä perinne.
 – Moni on kaivannut ja kysynyt, koska kierroksille pääsee, Tuija Parjanen-Saborit sanoo.
 Hänen mukaansa kierroksilla käy ihmisiä vauvasta vaariin. Paikallisten lisäksi myös kansainväliset matkailijat ovat löytäneet paikan.
 – Joulun alla nousee pieni jännitys, että ketähän tapaan tänä vuonna. Vakioasiakkaat ovat sanoneet, että täällä talon hiljaisuudessa saa joulun sydämeen ja se pitää mielestäni paikkansa.
 Wolkoffin talomuseon esineet on aseteltu niille paikoille, joissa ne  perimätiedon mukaan ovat olleet. Marika Anttonen / Yle
 Parjanen-Saboritin mukaan talo on ennen kaikkea kohtaamispaikka, jossa ihmiset tekevät joulun tunnelman, eivät esineet.
 – Ihmisillä nousee koulumuistoja mieleen omista askarteluista, kun he näkevät käsintehdyt koristeet. Monella on kaupunkijoulu ja kiirettä, joten täältä haetaan myös hiljentymistä.
 Joulukierroksia järjestetään Wolkoffin talomuseossa loppiaiseen asti. Marika Anttonen / Yle

Valtavan joulukuusen oksilla roikkuu kaloja ja käpyjä – kurkista, miltä joulu näytti 1900-luvulla venäläisessä perheessä


Summary: Pohjanmaalla Maalahdessa omakotitalo tuhoutui aattona tulipalossa. Rovaniemellä saman kohtalon koki suuri asuinkäytössä ollut hirsirakennus.

Jouluaattona pelastuslaitokset ovat kertoneet kahdesta asuinrakennuksen tuhoutumiseen johtaneesta tulipalosta.
 Pohjanmaalla Maalahdessa omakotitalo tuhoutui asuinkelvottomaksi tulipalossa, mutta henkilövahingoilta vältyttiin.
 Pelastuslaitos sai hälytyksen omakotitalon palosta hieman kello 18 jälkeen. Talon asukkaat olivat havainneet talon olevan tulessa kotiin saapuessaan.
 Palon syttymissyystä ei vielä aattoiltana ollut palomestarin mukaan varmaa tietoa, mutta alustavan arvion mukaan palo lähti keittiöstä.
 Noin kahdeksalta illalla tulipalo oli saatu sammutettua ja jälkivartiointi oli jo käynnissä. Tulipalo aiheutti suuria savu- ja nokivahinkoja. Myös irtaimistoa paloi laajalti.
 Talossa asunut nelihenkinen perhe sai väliaikaisen majoituspaikan.
 Rovaniemellä paloi suurikokoinen hirsitalo
 Lapissa Rovaniemellä palamaan syttyi suuri hirsinen asuinrakennus. Rakennuksesta pelastautui seitsemän ihmistä heidän havaittuaan palon.
 Pelastuslaitos sai hälytyksen tulipalosta Perunkajärven itäpuolentiellä noin puoli neljältä iltapäivällä jouluaattona.
 Kaksikerroksinen, noin 300 neliömetrin kokoinen rakennus oli täyden palon vaiheessa, kun pelastuslaitos saapui paikalle. Sammutustyöt jatkuivat usean tunnin ajan.
 Palon syttymissyytä päivystävä palomestari ei vielä aattona osannut kertoa, sillä tuhot olivat niin laajat.
 Palomestarin mukaan kaikki talossa olleet olivat saaneet majapaikan itselleen.

Kaksi asuintaloa tuhoutui jouluaattona tulipaloissa – Rovaniemellä suuresta hirsitalosta pelastautui seitsemän ihmistä


Summary: Tass: Ukrainan suurlähettiläs Venäjällä kutsuttiin puhutteluun asiasta.

Venäjän mukaan sen konsulaattiin Ukrainan Lvivin kaupungissa tehtiin perjantain vastaisena yönä polttopulloisku, jonka johdosta Venäjän suurlähetystö Kiovassa lähetti protestikirjeen Ukrainan ulkoministeriölle.
 Asiasta kertoivat Venäjän ulkoministeriö tiedotteessaan sekä venäläinen uutistoimisto Tass. Venäjä luonnehti tapahtunutta terroriteoksi ja vaatii Ukrainalta anteeksipyyntöä. Sen mukaan iskusta ei aiheutunut henkilövahinkoja. Asiasta kertoivat myös uutistoimistot AP ja Reuters, joiden mukaan Lvivin poliisi tutkii tapahtunutta huliganismina.
  Ukrainan suurlähettiläs puhutteluun Venäjällä
 Venäjän ulkoministeriön mukaan tuntematon tekijä heitti polttopullon Venäjän konsulaattirakennuksen sisäänkäynnin edustalle.
 – On päivänselvää, että tämä röyhkeä teko oli seurausta russofobisen hysterian lietsonnasta Ukrainassa, mikä on lisännyt vihamielisyyttä Venäjän liittovaltiota kohtaan, lähetystön lausunnossa sanotaan.
 Venäjä kertoi myös kutsuneensa Ukrainan Venäjän-suurlähettilään puhutteluun ulkoministeriöön. Diplomaattiset ukaasit lähtivät liikkeelle tilanteessa, jossa Ukrainan ja Venäjän välit ovat historiallisen kireitä. Venäjä on koonnut Ukrainan-vastaiselle rajalleen suuret määrät sotilaita ja asekalustoa ja kiihdyttänyt sanasotaa mediassa.
 Monet tahot pitävät mahdollisena, että Venäjän elkeet enteilevät uutta hyökkäystä Ukrainaan ja maiden välillä vallitsevan konfliktin eskalaatiota talven aikana.
 Venäjä on käynyt matalan intensiteetin konfliktia Ukrainaa vastaan vuodesta 2014, jolloin se liitti Ukrainalle kuuluvan Krimin niemimaan itseensä kansainvälisen oikeuden vastaisesti ja ryhtyi tukemaan separatistitaistelijoita Ukrainan itäosissa.
 Putin vaatinut takeita siitä, ettei Nato laajene
 Aatonaattona torstaina pidetyssä perinteisessä vuoden lopun lehdistötilaisuudessaan Venäjän presidentti  Vladimir Putin  toisti maan vaatimuksen turvatakuista sotilasliitto Naton laajentumista vastaan.
 – Te vaaditte meiltä takeita, kun teidän pitäisi antaa takeet meille (Naton laajentumista vastaan), heti ja välittömästi, Putin sanoi vastauksena brittitoimittajalle kysyttäessä takeista siitä, ettei Venäjä hyökkää Ukrainaan.
 Putin myös toisti aiemmat väitteensä, joiden mukaan Nato tai sen jäsenet aikovat sijoittaa hyökkäysaseitaan Ukrainan alueelle. Vanhan toistoa oli myös se, että Nato olisi Putinin mukaan luvannut aikanaan olla laajentumatta "tuumaakaan itään" ja pettänyt sitten lupauksensa viidessä eri laajentumiskerrassa.
 Lännen mukaan moisia lupauksia ei Venäjälle koskaan tehty.
 Lue myös:
 Neuvostoliiton viimeinen päämies erosi 30 vuotta sitten – Gorbatšovin mukaan Yhdysvalloista on tullut "röyhkeä ja itsevarma"
 Putin kiihtyi, kun hän pääsi haukkumaan länttä, mutta toivoi myös neuvotteluja – neljä huomiota suuresta lehdistötilaisuudesta

Venäjän mukaan sen konsulaattiin Ukrainassa tehtiin polttopulloisku, suurlähetystö lähetti protestikirjeen Ukrainalle


Summary: Hubble-teleskoopin seuraajan suunnittelu alkoi 25 vuotta sitten. James Webb -teleskoopin odotetaan muuttavan perustavanlaatuisesti tutkijoiden ymmärrystä maailmankaikkeudesta.

Yhdysvaltain avaruushallintoviraston Nasan, Euroopan avaruusjärjestön ESA:n ja Kanadan avaruusjärjestön CSA:n yhteistyönä rakentama James Webb -avaruusteleskooppi on laukaistu avaruuteen tänään joulupäivänä.
 Tallenne koko lähetyksestä on katsottavissa  Yle Areenasta .
 Etelä-Amerikasta, Ranskan Guyanasta laukaistu teleskooppi saa kyydin avaruuteen ranskalaisvalmisteiselta avaruusraketilta. 26 minuutin kyydityksen jälkeen teleskooppi jatkaa matkaansa itsekseen.

 Seuraavan kuukauden aikana teleskoopin on tarkoitus päätyä määränpäähänsä Auringon kiertoradalla noin 1,5 miljoonan kilometrin päähän Maasta. Tämä on noin neljä kertaa kauempana kuin kuu. Webbin erityinen kiertorata pitää sen jatkuvassa linjassa Maan kanssa.
 Lähes tenniskentän kokoiseksi avautuva James Webb -teleskooppi voi havaita esimerkiksi maailmankaikkeuden alussa syntyneitä, nyt kaikkein kauimpana olevia kohteita. Teleskoopin avulla on tarkoitus päästä kuvaamaan suoraan eksoplaneettoja ja jopa saaman tietoa niiden elinkelpoisuudesta, ESA:n tiedeohjelman neuvonantaja  Mark McCaughrean  kertoi  Yle Uutisille marraskuussa . Eksoplaneetat ovat planeettoja, jotka kiertävät muita tähtiä kuin omaa Aurinkoamme.
 Taitelijan näkemys JWST:stä työssään avaruudessa. Kaikkien aikojen suurin ja tehokkain avaruusteleskooppi on määrä laukaista matkaan joulukuun 18. päivänä.  Adriana Manrique Gutierrez / Nasa GSFC /CIL
 Nasan Hubble-teleskoopin seuraajaksi rakennettu James Webb -teleskooppi on maksanut lähes yhdeksän miljardia euroa. Sen odotetaan muuttavan perustavanlaatuisesti tutkijoiden ymmärrystä maailmankaikkeudesta.
 Lue lisää:
 Uuden sukupolven avaruusteleskooppi laukaistaan pian matkaan Etelä-Amerikasta – Yle tutustui isosilmäiseen jättiläiseen avaruuskeskuksessa

Lähes yhdeksän miljardin euron James Webb -teleskooppi laukaistiin avaruuteen


Summary: Lintujen väheneminen on yksi selvimmistä ja huolestuttavimmista luontokadon ilmentymistä Suomessa. Muutos on jo niin suuri, että sen voi huomata kuka tahansa, kirjoittaa Kotakorpi blogissaan.

Blogi Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnan blogeja tekee joukko oman alansa tarkkaan tuntevia toimittajia. > Kaikki blogit voit lukea täältä
 Tämä ei ole iloinen joulukertomus. Pahoitteluni siitä. Toisaalta, melankolisuus on aina ollut iso osa suomalaista jouluperinnettä, joten ehkä tämä sopii juuri tähän hetkeen.
 Tämä on tositarina linnuista ja niiden radikaalista vähenemisestä.
 Joulupöytä notkuu herkkuja ja laulun sanojen mukaan osansa halutaan antaa myös pikkulinnuille. Mutta miten perinteen käy, kun linnut häviävät? Kohta jouluaamuna on jäljellä enää varpunen – jos sitäkään.
 Euroopasta on hävinnyt   600 miljoonaa lintua 40 vuodessa . Se tarkoittaa karkeasti noin joka kuudetta lintua. Pelkästään ennen niin yleisistä  varpusista on kadonnut lähes puolet , noin 250 miljoonaa yksilöä.
 Suuren osan tuosta valtavasta luvusta selittää juuri hyvin yleisten lajien voimakas väheneminen. Varpusen ohella tällaisia ovat kottarainen, keltavästäräkki ja kiuru.
 Keltavästäräkki ja pajulintu ovat pitkän matkan muuttajia. Myös muilla pitkänmatkalaisilla väheneminen on ollut suurempaa kuin Euroopassa talvehtivien lajien kohdalla, jolloin vähenemisen syitä voi hakea Euroopan ulkopuolelta.
 Paljon kuitenkin tapahtuu meidän lähiympäristöissämme. Eniten ovat vähentyneet maatalousympäristön lajit. Lintujen väheneminen on ollut merkittävää myös sisävesillä, soilla ja arktisilla alueilla.
 Toki lintukadon taustalla on myös muita tekijöitä kuin muuttuvat ympäristöt, kuten vaikkapa ympäristömyrkyt ja hyönteisravinnon väheneminen.
 Erityisen isoja muutoksia  on tapahtunut suomalaisen  linnuston talvilajeissa . Heijastelevatko muutokset ilmastonmuutoksen suuruutta? Ilmasto muuttuu Suomessa talvisin erityisen nopeasti. Lampötilat nousevat ja sademäärät kasvavat kaksi kertaa nopeammin kuin kesällä.
 Linnut liikkuvat muuttuvan ilmaston mukana kohti pohjoista. Yhdessä paikassa se tarkoittaa, että pohjoiset lajit vähenevät ja eteläiset runsastuvat.
 Linnut ovat uskollisempia pesimäalueilleen kuin talvehtimisalueilleen. Ne voivat vaihtaa paikkaa vaikka kesken talven, jos olosuhteet eivät miellytä. Näin ollen  talvilajeissa muutoksia tapahtuu nopeammin .
 Linnut eivät ainoastaan vähene.  Erityisesti talviaikaan säiden lauhtuminen lisää Suomeen jäävien lintujen määrää. Esimerkiksi tukkasotkan, tiklin ja mustarastaan nopeaa runsastumista talviaikaan pidetään merkkinä ilmastonmuutoksesta.
 Omaan korvaan mustarastaan talviaikainen yleistyminen on kantautunut useastakin suunnasta.
 Mustarastaan määrät kaiken kaikkiaan ovat lisääntyneet – se hyötynee ilmaston muuttumisesta, ja on tällaisia lajeja muitakin, kuten mustapääkerttu ja tiltaltti. Lisääntyneitä lajeja oli itse asiassa puolet tutkituista lajeista.
 Huomionarvoista kuitenkin on, että vaikka monet lajit runsastuvat, niin  kokonaismäärät kuitenkin pienenevät  kaikista yleisimpien lajien yksilömäärien pudotessa.
 Suojelutyöllä on saatu aikaan  positiivista kehitystä. Suurinta lintujen vähenemisen arvioidaan olleen jo 80–90-luvuilla, mutta edelleenkään lintukatoa ei ole saatu loppumaan. Ehkä tämä on merkki siitä, että tehokkailla suojelutoimilla lintujen väheneminen voidaan saada kuriin.
 Erityisen positiivista kehitystä on tapahtunut useissa petolinnuissa. Hyvä esimerkki on merikotka, joka kävi Suomessa lähellä sukupuuttoa 70-luvulla, mutta kuin ihmeen kaupalla saatiin pelastettua ja on feenikslinnun lailla noussut uuteen kukoistukseen. Se on nyt tuttu jopa  helsinkiläisille .
 Lintujen määrän vähenemisen  voi havaita keväisten  laulukonserttien hiljentymisenä . Yksi merkittävästi vähentynyt ja hyvin monipuolinen laulaja on pajulintu.
 Kyseessä voi olla ikävä itseään ruokkiva kierre, sillä linnunlaululla on oleellinen osa ihmisten luontosuhteessa. Se  muun muassa lievittää ihmisten kokemaa stressiä .
 Olen itsekin innokkaana lintubongarina  moneen kertaan miettinyt vastausta kysymykseen miksi juuri linnut kiinnostavat?
 Omasta kokemuksestani väitän, että linnut ovat helppoja. Niitä näkee luonnossa – ja erityisesti kaupungissa – helposti, ja vaikka ei näkisi, niin ainakin kuulee.
 Luonnon kokeminen vaikkapa lintujen kautta syventää luontosuhdetta ja lisää halua toimia luonnon parhaaksi.
 Joululomilla monilla on aikaa liikkua luonnossa. Heitän haasteen juuri sinulle. Seuraa lintuja yhden ulkoilun ajan. Montako lintua tai lintulajia pystyt  tunnistamaan ?
 Kerttu Kotakorpi
 Kirjoittaja bongailee vapaa-ajallaan lintuja ja pääsi tänä vuonna uuteen ennätykseen – 127 lintulajiin.
 Blogista voi keskustella 26.12. klo 23:een saakka.
 Lisää aiheesta
 Kevään lintukonsertteja odotellessa voi opetella tunnistamaan laulajia kuuntelemalla Yle Areenasta  Juha Laaksosen  luontoretken jakson:  Miten opin lintujen ääniä?
 Haluatko seurata tärkeimpiä uutisia ilmastokriisistä  ja keinoista sen hillitsemiseksi? Avaa tästä seuranta-artikkeli .
 Ylen lintulautalive on ikkuna saaristopihan ruokintapaikalle – seuraa lennokasta ohjelmaa joulupäivän aamusta tapaninpäivän iltahämäriin

Kerttu Kotakorpi: Linnunlaulu hiljenee – mihin linnut katosivat?


Summary: Häät, rippijuhlat ja pyhät pitävät suomalaisia sitkeästi kirkon jäseninä. Kirkon asema kuitenkin horjuu, kun usko muuttuu entistä henkilökohtaisemmaksi.

Evankelis-luterilaisen kirkon jäsenmäärä on ollut laskusuunnassa jatkosodasta lähtien, mutta kirkon asema on edelleen vahva: kaksi kolmesta suomalaisesta kuuluu yhä kirkkoon.
 Miksi niin moni pysyy kirkon jäsenenä, ja toisaalta liittyy kirkkoon? Vastaus piilee tapauskovaisuudessa – mikäli kyselytutkimuksiin on uskominen.
 Kirkon tutkimuskeskus on selvittänyt Gallup Ecclesiastica -kyselytutkimuksilla, mistä syistä ihmiset kuuluvat kirkkoon tai liittyvät kirkon jäseniksi. Tuorein kysely on vuodelta 2019.
 Kyselyn perusteella yleisin syy kuulua kirkkoon on se, että on mahdollisuus osallistua kirkollisiin toimituksiin – esimerkiksi saada kirkkohäät tai kastaa oma lapsi.
 – Tämä kertoo omalla tavallaan aika vahvastakin kulttuurikristillisyydestä, sanoo Kirkon tutkimuskeskuksen vs. johtaja  Veli-Matti Salminen .
 Kirkkoon halutaan paitsi jäädä, myös liittyä uskonnollisten juhlien vuoksi. Salmisen mukaan moni liittyy kirkkoon esimerkiksi ennen omia häitään tai rippikoulun aikana.
 Myös kirkollisten juhlapyhien perinne pitää ihmisiä kirkon jäseninä. Suomalaiset pitävät jatkuvuutta arvossa, arvioi Salminen.
 – Jos ajatellaan vaikka suvivirsi-keskustelua, niin suuri osa ihmisistä haluaa kuitenkin säilyttää ne perinteet, vaikka ne ovatkin läpeensä kristillisiä. Perinteitä ei sillä tavalla ajatellakaan henkilökohtaisen uskon kautta, vaan niillä on ihmisille kulttuurista merkitystä, sanoo Salminen.
 Lue myös:  Koulut voivat edelleen järjestää juhlia kirkossa – perustuslakivaliokunnan mielestä tila ei tee juhlasta uskonnollista
 Kirkkoon liittyjien syyt ovat pitkälti samat kuin niiden, jotka ovat kuuluneet kirkkoon jo lapsuudesta asti.
 ¨
 Gallup Ecclesiastica -kyselyssä kysyttiin myös, miten vastaajat identifioituivat hengellisesti. Noin 60 prosenttia kertoi kokevansa itsensä kristityksi, mutta vain kolmasosa koki itsensä uskovaksi tai hengelliseksi.
 Toisaalta vain noin joka kuudes koki itsensä ateistiksi, vaikka huomattavasti useampi eli noin joka neljäs ei kuulu mihinkään uskonnolliseen yhteisöön.
 Kristityn identiteetti voi siis pitää sisällään sekä syvästi uskonnollisia että uskoaan epäileviä ihmisiä. Pieni osa vastaajista kertoi jopa olevansa sekä ateisteja että kristittyjä yhtä aikaa.
 Henkisyys on entistä yksilöllisempää
 Uudet sukupolvet liittyvät kirkkoon samanlaisista syistä kuin aiemmatkin, mutta myös muutoksia on näkyvissä.
 Kirkon tutkimuskeskusta on yllättänyt se, että kirkon auttamistyön merkitys on pienentynyt: aiempina vuosina se on nimetty yhdeksi tärkeimmistä jäsenyyden syistä. Nyt alle puolet kirkossa pysyjistä pitää sitä tärkeänä, ja liittyjistä vain joka kolmas.
 Salminen uskoo, että kirkon auttamistyön maine ei sinänsä ole laskenut. Esimerkiksi kirkon keräyksiin lahjoitetaan edelleen runsaasti.
 – Koetaanko kirkon jäsenyyttä enää kaikkein mielekkäimpänä tapana auttaa muita, Salminen pohtii.
 Kaksi kolmasosaa suomalaisista kuuluu yhä kirkkoon Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluu tämän vuoden lopussa hieman alle 3,7 miljoonaa ihmistä eli noin kaksi kolmasosaa suomalaisista. Yli puolet alle 1-vuotiaista lapsista liitetään edelleen kirkkoon kasteen kautta. Tänä vuonna on kastettu noin 26 000 lasta. Kirkkoon liittyy vuosittain 16 000–17 000 uutta yli 1-vuotiasta jäsentä. Kirkosta arvioidaan eronneen tänä vuonna noin 54 000 ihmistä. Kirkon jäsenmäärän lasku tasaantui hieman viime vuonna. Eronneiden määrä kasvoi edellisvuodesta, mutta lapsia kastettiin aiempaa enemmän. Lähde: Kirkon tutkimuskeskus
 Kirkon jäsenyystilastoissa näkyy myös sukupolvien muutos. Nuoremmissa ikäluokissa usko on usein henkilökohtainen ja yksilöllinen asia. Kirkkoinstituutio tuntuu silloin helposti tunkkaiselta.
 – Uskonnollisuus on selkeästi monimuotoistuva ja yksilöistyvä asia. Kirkko voi edustaa monelle sellaista kollektiivisuutta, johon ei pysty sitoutumaan, jos oma henkisyys on kovin erilaista, Salminen sanoo.
 Perinteiset kirkkohäät tai joulukirkot tuntuvatkin tärkeiltä yhä harvemmille. Vaikka juhlat ja pyhät ovat kaikille ikäryhmille tärkein liittymisen syy, niiden merkitys on nuorten aikuisten kohdalla pienempi kuin vanhemmissa ikäluokissa.
 "Kirkon olemassaolo ei riitä oman uskon ylläpitämiseen"
 Kirkossa pysymisen syyt ovat selvästi käytännönläheisempiä kuin eroamisen syyt. Yleisimpiä syitä kirkosta eroamiseen ovat uskon puute ja se, ettei kirkolla koeta olevan itselle merkitystä.
 Sen sijaan alle puolet kirkkoon jäävistä kokee henkilökohtaisen uskon tärkeäksi syyksi jäädä tai liittyä kirkkoon.
 Jäsenmäärän kasvu ei kuitenkaan tarkoita sitä, että kansa olisi välttämättä maallistumassa. Kaikki kirkosta eroavat eivät ole ateisteja. Hengellisiä tarpeita toteutetaan yhä useammin pienemmissä yhteisöissä tai yksin, ei kirkon kautta.
 – Kirkon institutionaalinen asema havainnollistuu siinä, että iso osa suomalaisista kokee luottamusta kirkkoinstituutioon. Eroajille sillä ei kuitenkaan ole merkitystä. Kirkon olemassaolo ei riitä oman uskon ylläpitämiseen, Salminen kertoo.
 Miten kirkko voisi kääntää jäsenkehityksen suuntaa?
 Salmisen mielestä kirkko voisi esimerkiksi ottaa kantaa nykyistä aktiivisemmin. Kirkon yhteiskunnallista roolia pidetään tärkeänä, mutta jättäytyykö kirkko keskusteluissa liikaa taka-alalle, Salminen pohtii.
 Toisaalta kirkko voisi nojata entistä vahvemmin perinteisiin vahvuuksiinsa eli esimerkiksi juhliin ja juhlapyhiin. Kovin harva liittyy kirkkoon saarnojen vuoksi, toteaa Salminen.
 – Perinteisesti Suomen evankelis-luterilainen kirkko on profiloitunut sellaisena sanan kirkkona. Mutta olisi hyvä miettiä, mitä annettavaa sillä on ihmisten henkisiin ja hengellisiin tarpeisiin, Salminen sanoo.
 Lue lisää:
 Eroa kirkosta -sivusto on murentanut kirkon asemaa jo 18 vuotta – jäsenkato on vienyt miljardin seurakuntien kassasta
 Uskontoa brändätään nyt yritysmaailman keinoin myös Suomessa – startup-seurakunta Loft markkinoi somessa evankeliumia nuorille
 Tutkija arvostelee koulujen katsomusopetusta jämähtäneeksi: opetus erottelee nuoret uskontojen mukaan, vaikka he haluavat yhteistä keskustelua

Tapauskovaisuus selittää, miksi suurin osa suomalaisista kuuluu edelleen kirkkoon


Summary: Betlehemissä vietettiin jo toista kertaa joulua ilman ulkomaalaisia vieraita.

Tuhannet kristityt ovat perinteisesti matkustaneet Jeesuksen synnyinkaupunkiin Betlehemiin viettämään joulua.
 Tänäkään jouluna matkailijoita kaupungissa ei kuitenkaan koronan takia näy .
 Länsirannalla sijaitseva Betlehem on palestiinalaishallinnon alaisuudessa, mutta matkustajien on saavuttava alueelle Israelin kautta. Israel on asettanut tiukkoja maahantulorajoituksia koronan omikronmuunnoksen takia.
 Joulua kuitenkin vietettiin tänä vuonna perinteisin menoin turistien poissaolosta huolimatta.
 Joulua vietettiin kaupungissa hiljaisissa merkeissä
 Perinteinen jouluyön messu järjestettiin kirkossa, joka on rakennettu Jeesuksen uskotulle syntymäpaikalle.
 Viime vuoden tapaan Betlehemissä nähtiin muun muassa partiolaisten jouluparaati. Paikalla oli kuitenkin vain kourallinen ihmisiä.
 Ennen pandemiaa kolme miljoonaa pyyhinvaeltajaa ja turistia vieraili Betlehemissä vuosittain. Joulun aikaan ulkomaalaisia on ollut noin 10 000.
 Viime vuonna Betlehem rajoitti juhlimista pandemian vuoksi. Katupartiot valvoivat ihmisjoukkojen kerääntymistä. Tänä vuonna tunnelma oli hieman rennompi. Palestiinan matkailuministeri  Rula Maayahin  mukaan rokotteiden ansiosta.
 Lue myös:
 Koronavirus varjostaa joulunviettoa Euroopassa – useissa maissa rajoitukset voimassa joulupyhinä ja uudenvuodenaattona
 Omikron-virusmuunnos lamauttaa lentoliikennettä –  yli 2 000 lentoa peruutettiin jouluaattona
 Suomen Turku julisti joulurauhan jo toista vuotta peräkkäin ilman paikan päällä olevaa yleisöä
 Tampereella pääsee joulukirkkoon paikan päälle, Parkanossa ei – Parkanon kirkkoherra: "Raskain sydämin jouduimme tämän päättämään"

Jeesuksen synnyinkaupungissa pidettiin perinteinen joulumessu – tälläkin kertaa ilman turisteja ja pyhiinvaeltajia


Summary: Viime vuonna paikalle kokoontui koronaviruksen takia vain muutamia satoja kuulijoita. Aiemmin messua ovat paikan päällä seuranneet tuhannet ihmiset.

Roomalaiskatolisen kirkon johtaja, paavi  Franciscus  on pitänyt perinteisen jouluaattoillan messun noin 2 000 kuulijalle Vatikaanin Pietarinkirkossa. Asiasta kertoivat muun muassa uutistoimistot AP ja AFP.
 AFP:n mukaan yleisössä olisi ollut lisäksi parisensataa kirkon edustajaa. Messu esitettiin samanaikaisesti suurilta näytöiltä Pietarinkirkon ulkopuolella, jotta sitä pääsivät seuraamaan myös ne, jotka eivät olleet onnistuneet saamaan pääsylippua sisälle kirkkoon.
 Roomalaiskatolisen kirkon sydämessä pidetty seremonia oli huomattavasti suurempi kuin viime jouluna tiukempien koronarajoitusten aikaan. Viime vuonna messuun osallistui vain liki 200 ihmistä, joista valtaosa oli Vatikaanin työntekijöitä.
 Osallistujamäärä oli silti edelleen vain murto-osa koronaa edeltäviin messuihin nähden. AP:n mukaan Pietarinkirkossa on kapasiteettia noin 20 000 ihmiselle ja ennen pandemiaa jouluaaton messu veti sen tavallisesti täyteen.
 Perinteisesti keskiyöllä pidetty messu alkoi edellisvuoden tapaan jo alkuillasta.
 Perinteisesti keskiyöllä pidetty messu alkoi edellisvuoden tapaan jo alkuillasta.  Fabio Frustaci / EPA
 Puheessaan paavi vetosi koronapandemiassa kärsineiden köyhien puolesta. Paavi toivoi myös, ettei jatkossa nähtäisi enää "yhtään kuolemia työpaikalla" ja muistutti työnteon arvokkuudesta.
 Franciscus kehotti kirkkokansaa arvostamaan elämän pieniä asioita.
 – Siellä Jumala on, pienuudessa, Franciscus sanoi.
 Messukansa maskeissa, paavi paljain kasvoin
 Monen muun maan tapaan Italia painii nopeasti lisääntyvien tartuntamäärien kanssa omikronmuunnoksen levitessä. Perjantaina Italiassa kirjattiin AP:n mukaan uusi ennätys päivittäisten uusien koronatartuntojen määrässä, kun maassa vahvistettiin noin 50 600 uutta tapausta.
 Maailman koronatilannetta seuraavan Johns Hopkinsin yliopiston seurannan mukaan Italiassa on vahvistettu tähän mennessä yli 5,5 miljoonaa tartuntaa ja kirjattu yli 136 000 koronaan liittyvää kuolemaa. Italiassa on noin 60 miljoonaa asukasta.
 Aattoillan messuunkin osallistuttiin kasvomaskeissa ja  Vatican News -sivustolla  painotettiin messua vietetyn terveysvaatimuksia noudattaen. 85-vuotias paavi itse tosin oli kirkossa ilman maskia.
 Franciscus esiintyy julkisuudessa tavallisesti maskitta, mikä on herättänyt aiemmin pandemian aikana myös huolta hänen terveydestään. Paavilta puuttuu osa toisesta keuhkosta, mikä saattaa vaikeuttaa maskin lävitse hengittämistä.
 Paavi Franciscuksen sekä hänen edeltäjänsä  Benedictus XVI:n  uskotaan jo saaneen koronarokotteen tehosteannokset, kertoo AP. Nykyinen paavi on kuvaillut rokotteen ottamisen olevan rakkauden teko, minkä lisäksi hän on kehottanut rikkaita maita tarjoamaan rokotteita kehittyville maille.
 Lähes kaikille Vatikaanin työntekijöille rokotepakko
 AP:n mukaan omikronin vuoksi pahentuvan koronatilanteen myötä Vatikaanin työntekijöille annettiin torstaina uusi määräys rokotepakosta. Aiempaa rokotemääräystä laajennettiin koskemaan nyt koko Vatikaanin henkilökuntaa pois lukien ne, jotka ovat toipuneet koronaviruksesta.
 Aiemmin rokotepakko koski vain niitä henkilökunnan jäseniä, jotka olivat suorassa tekemisessä yleisön kanssa. Rokotteita vaadittiin täten muun muassa Vatikaanin museoiden henkilökunnalta sekä paavin turvallisuudesta vastaavan sveitsiläiskaartin jäseniltä.
 Messuun osallistuneita rokotepakko ei sen sijaan koskenut.
 – En ole huolissani, koska minulla on ensinnäkin maski ja olen saanut kolmannen (rokote)annokseni, joten tunnen oloni rentoutuneeksi, kertoi messuun osallistunut roomalainen  Franco Pasquali  AP:n mukaan.
 – Ongelma ovat ne, jotka eivät rokottaudu, hän jatkoi.

Paavi piti jouluaattoillan messun viimevuotista suuremmassa seremoniassa


Summary: Uusi Venäjä tarkoitti kansalaisille köyhyyttä ja valikoiduille liikemiehille valtavia rikkauksia. Politiikasta tuli kovaa peliä, jossa demokratian ihanteet unohtuivat melkein saman tien.

Neuvostoliiton hajoamisesta on kulunut 30 vuotta, mutta Venäjällä tapahtumia muistetaan ristiriitaisin tuntein.
 Kun Neuvostoliitto yhtäkkiä katosi maailmankartalta vuonna 1991, kaikki näytti vielä mahdolliselta: Venäjälle koittaisi loistava tulevaisuus demokraattisena markkinataloutena.
 Toisin kävi. Nykyisin presidentti  Vladimir Putinin  hallinto tukahduttaa kovin ottein oppositiota, riippumatonta mediaa ja kansalaisjärjestöjä.
 Historian painolastista huolimatta kehitys kohti itsevaltaista hallintoa ei ollut Venäjällä ennaltamäärätty tie. Kriittisillä hetkillä valtakamppailuissa Venäjän johtajat tekivät valintoja, jotka kuljettivat maata kohti nykytilaa.
 Tutustu neljään ratkaisevaan hetkeen, jolloin Venäjä alkoi kääntyä pois demokratiaan vievältä polulta.
 Kohtalonhetki 1991: Neuvostoliiton loppu

 Neuvostoliitto osasi järjestää näyttäviä juhlallisuuksia, mutta sen viimeinen päivä 25. joulukuuta 1991 oli koruton.
 Illalla kello seitsemän Neuvostoliiton presidentti  Mihail Gorbatšov  piti televisiopuheen, jossa hän ilmoitti kansalaisille erostaan.
 Mies, jonka oli pitänyt pelastaa pysähtyneisyyden tilaan joutunut maa, hautasi sen.
 Sitten Gorbatšov allekirjoitti eroilmoituksensa ja luovutti ydinasesalkun. Venäjän presidentti  Boris Jeltsin  ei edes saapunut paikalle.
 Pian Gorbatšovin puheen jälkeen Neuvostoliiton punalippu laskettiin Kremlin salosta. Tilalle nousi uuden Venäjän trikolori. Kello oli 19.38, ja Neuvostoliitto oli historiaa.
 Venäläiset todistivat Punaisella torilla historiallista tapahtumaa 25. joulukuuta 1991. Venäjän lippu nostettiin Neuvostoliiton punalipun tilalle.   EPA
 Lipun vaihtoa oli Moskovan Punaisella torilla  seuraamassa myös politiikan tutkija  Vladimir Gelman .
 – Sillä hetkellä ei ollut mitään suuria tunteita. Ihmiset ajattelivat kaikkea muuta, ennen kaikkea erittäin huonoa taloustilannetta, Gelman muistelee.
 Hän vertaa tapahtumaa avioeron virallistamiseen, kun aviopari on jo kasvanut erilleen.
 Gelman on nykyisin professori Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutissa ja Pietarin eurooppalaisessa yliopistossa.
 Gorbatšov oli käytännössä menettänyt pelin jo saman vuoden elokuussa, kun vanhoilliset kommunistit yrittivät suistaa hänet vallasta. Heikosti valmisteltu yritys kuivui kokoon päivissä.
 Poliittisen hyödyn tapahtumista keräsi Gorbatšovin haastaja, Venäjän neuvostotasavallan presidentiksi kesäkuun vaaleissa valittu Jeltsin.
 Lopullisesti Jeltsin oli vetänyt maton Gorbatšovin jalkojen alta jo 8. joulukuuta. Tuolloin Jeltsin ja hänen kollegansa Valko-Venäjän ja Ukrainan neuvostotasavalloista ilmoittivat Itsenäisten valtioiden yhteisön IVY:n perustamisesta.
 Se sinetöi viimeistään Neuvostoliiton kohtalon.
 Neuvostoliiton loppuvaiheita leimasi Venäjän presidentin Boris Jeltsinin ja Neuvostoliiton presidentin Mihail Gorbatšovin valtakamppailu. Alain-Pierre Hovasse / EPA
 Venäjän uusilla johtajilla  oli edessään valtava työmaa: siirtymä markkinatalouteen, demokraattisten instituutioiden rakentaminen ja kansallisvaltion luominen hajonneen imperiumin tilalle.
 Tuolloin Venäjän poliitikot valitsivat talouden uudistamisen.
 – Osittain siksi, että taloustilanne Neuvostoliiton romahtaessa oli erittäin paha, mutta osittain he myös tietoisesti laiminlöivät demokratiaa. He eivät halunneet rakentaa demokraattisia instituutioita, Vladimir Gelman sanoo.
 Gelman muistelee, mitä 1990-luvulla Pietarin pormestariksi noussut  Anatoli Sobtšak  sanoi hänelle: “Me olemme nyt vallassa, joten tämä on demokratiaa”.
 – Se kuvasi monien muidenkin poliitikkojen näkemyksiä, Gelman tiivistää.
 Demokraateiksi itseään kutsuvat poliitikot siis eivät välttämättä olleet innostuneita demokratian peruspelisäännöistä.
 Käytännössä Jeltsinillä ja hänen liittolaisillaan ei ollut kannustimia järjestää uusia vaaleja ja rakentaa uusia instituutioita.
 Uuden perustuslain valmistelu lykättiin odottamaan parempia aikoja, kun radikaalit talousuudistukset olisi ajettu ensin läpi.
 Mutta talouden jyrkkä alamäki vain jatkui. Se loi pohjan seuraavalle kriisille.
 Moskovalainen markkinapaikka 28. joulukuuta vuonna 1991. Tammikuussa 1992 Venäjän hallitus vapautti hinnat sääntelystä. Hyperinflaatio söi venäläisten säästöt ja leikkasi jyrkästi reaalituloja. Nopeita ja rajuja talousuudistuksia kutsuttiin shokkiterapiaksi. EPA
 Kohtalonhetki 1993: Jeltsin vs. parlamentti

 Viivyttely demokraattisten instituutioiden rakentamisessa kostautui: lokakuussa 1993 Moskovan kaduilla vuodatettiin verta.
 Jeltsin ja talousuudistuksia jarruttava parlamentti ajautuivat umpikujaan. Kun Jeltsin ilmoitti hajottavansa parlamentin, nosti parlamentti puolestaan presidenttiä vastaan virkasyytteen. Jeltsiniä vastustavat kansanedustajat linnoittautuivat Valkoiseen taloon.
 Lokakuun 3. päivä parlamentin aseistautuneet kannattajat yrittivät tunkeutua Moskovan pormestarinvirastoon ja Ostankinon televisiotorniin. Seuraavana aamuna Jeltsin antoi asevoimille määräyksen ratkaista tilanteen.
 Panssarivaunut tulittivat Valkoista taloa ja parlamentti antautui. Virallisten lukujen mukaan 147 ihmistä kuoli väkivaltaisuuksissa.
 Voittajaksi selvisi Jeltsin, mutta kriisi jätti syvät jäljet maan politiikkaan.
 Lokakuun perustuslaillinen kriisi päättyi parlamentin tappioon. Chuck Nacke / Alamy/All Over Press
 Gelman kuvaa tapausta nollasummapelinä,  jossa yksi osapuoli voittaa kaiken ja toinen häviää kaiken. Siitä tuli Venäjän eliitin tapa ratkaista asiat vastaisuudessakin.
 Valtakamppailun seurauksena Jeltsin ajoi maassa läpi uuden perustuslain, joka kasasi suuret valtaoikeudet presidentille parlamentin kustannuksella.
 – Suoraan sanoen jonkun pitää johtaa maata. Siinä kaikki, Jeltsin kirjoitti myöhemmin.
 Seurauksena poliittisesta järjestelmästä tuli henkilövetoinen. Perustuslaki antoi nyt mahdollisuudet autoritaariseen kehitykseen. Venäjä ei lähtenyt parlamentarismin tielle.
 Kohtalonhetki 1996: Presidentinvaalit

 Jeltsinin lähipiiri oli paniikinomaisissa tunnelmissa. Presidentin kannatus oli ennen presidentinvaalien kampanjan alkua katastrofaalisen huono, vain viiden prosentin luokkaa.
 Miljoonat kansalaiset köyhyyteen suistanut talouspolitiikka oli syönyt Jeltsinin ja nuorten uudistajien kansansuosion.
 Hintojen vapauttaminen vuonna 1992 oli aiheuttanut rajun inflaation ja tuhonnut venäläisten säästöt.
 Oli myös muita ongelmia. Tšetšenian itsenäisyyspyrkimyksiä vastaan aloitetun sotilasoperaation piti olla ”pieni voittoisa sota”, mutta se osoittautui nöyryyttäväksi, veriseksi ja likaiseksi sotkuksi.
 Lisäksi kommunistijohtaja  Gennadi Zjuganov  esiintyi Sveitsissä Davosin talouskokouksessa jo tulevan presidentin elkein ja rauhoitteli läntisiä rahapiirejä.
 Venäjän kommunistipuolueen johtaja ja presidenttiehdokas Gennadi Zjuganov puhui kannattajilleen Moskovassa 28. toukokuuta 1996. Uhkakuva kommunistien paluusta sai liikemiehet ja liberaalit tiivistämään rivejään Jeltsinin taakse. Yuri Kochetkov / EPA
 Osa Jeltsinin lähipiiriä suunnitteli jo poikkeustilan julistamista, mutta maan johto turvautui lopulta toisenlaiseen ratkaisuun.
 Se oli mutkikas ja hämärä kuvio.
 Hallinto varmisti hengissä säilymisensä suurliikemiesten avulla. Tuen Jeltsinin joukko sai lainaa osakkeita vastaan -ohjelmalla.
 Ohjelmassa liikemiehet antoivat lainoja hätää kärsivälle valtiolle tärkeiden valtionyhtiöiden osakkeita vastaan.
 Ratkaisevaa oli, että lainat annettiin ennen vaaleja, mutta osakkeiden siirtyminen liikemiesten haltuun tapahtuisi vasta vaalien jälkeen. Niinpä heillä oli tarve varmistaa Jeltsinin vaalivoitto.
 Keikauksessa pieni joukko suurliikemiehiä  sai haltuunsa merkittävän osan Venäjän talouden kruununjalokivistä, kaivos-, metalli- ja öljy-yhtiöistä. Näitä vaikutusvaltaisia liikemiehiä alettiin kutsua oligarkeiksi.
 Likainen peli perusteltiin kommunismin paluun torjumisella.
 Jeltsinin haastajaa, kommunistien johtajaa Zjuganovia ei voi pitää vankkana demokraattina. Päinvastoin hän olisi myös voinut viedä Venäjän hyvin itsevaltaiseen suuntaan, samaan tapaan kuin Valko-Venäjällä vuonna 1994 valtaan noussut  Aljaksandr Lukašenka .
 Jeltsinin voiton hinta oli, että itse poliittinen järjestelmä korruptoitui entisestään.
 – Vaalit olivat epärehelliset ja sen jälkeen vaali-instituutio alkoi yhä enemmän rappeutua, Gelman sanoo.
 Jeltsinin voitto valoi poliittiseen eliittiin uskoa siihen, että vaaleja oli mahdollista orkestroida oikean tuloksen saamiseksi jatkossakin.
 Sadat ihmiset jonottivat työnvälitystoimistoon Moskovassa 25. marraskuuta 1998. Juuri kun venäläiset olivat toivoneet 90-luvun alun talouskurimuksen jo hellittäneen, iski vuoden 1998 raju talouskriisi. Jälleen monet menettivät säästönsä ja työnsä.  EPA
 Kohtalonhetki 1999–2000: Operaatio seuraaja
 Venäjän presidentti Boris Jeltsin keskusteli pääministeri Vladimir Putinin kanssa 31. joulukuuta 1999. Jeltsin oli ladannut uudenvuodenpuheeseensa uutispommin.  epa/All Over Press
 Jeltsin sai vuoden 1996 kampanjan aikana sydänkohtauksen, eikä hänen terveytensä koskaan palannut ennalleen.
 Kohta käytiinkin jo seuraava peli presidentin seuraajasta.
 Haastajana olivat entisen pääministerin  Jevgeni Primakovin  ja Moskovan pormestarin  Juri Lužkovin  johtama ryhmittymä. Heillä oli takanaan myös muita vaikutusvaltaisia aluejohtajia.
 Entinen pääministeri Jevgeni Primakov ja Moskovan vaikutusvaltainen pormestari Juri Lužkov liittoutuivat suurin toivein vuonna 1999. Ensimmäisenä edessä olivat parlamenttivaalit, mutta tähtäimessä oli presidentin virka. EPA
 Jeltsinin lähipiiri etsi puolestaan seuraajaa, joka turvaisi heidän asemansa. Esitaistelijaksi valikoitui lojaalina pidetty entinen turvallisuuspalvelu KGB:n upseeri  Vladimir Putin .
 Putinin tueksi valjastettiin valtiokoneisto ja ystävällismielisten oligarkkien hallitsema media. Salaperäiset kerrostaloräjähdykset levittivät pelon ilmapiiriä, ja syksyllä aloitettu toinen Tšetšenian sota antoi uudelle pääministerille tilaisuuden osoittaa kovuutta ja päättäväisyyttä.
 Joulukuun 1999 parlamenttivaaleissa Primakovin ja Lužkovin leiri kärsi tappion. Aluejohtajat kiirehtivät osoittamaan uskollisuuttaan uudelle Putinia tukevalle valtapuolueelle.
 Uudenvuodenpuheessaan Boris Jeltsin kertoi jättävänsä presidentin viran ennenaikaisesti.
 Hän pyysi kansalaisilta anteeksi, että loikka harmaasta totalitaarisesta menneisyydestä valoisaan tulevaisuuteen oli osoittautunut tuskallisen vaikeaksi.
 Viran otti hoitoonsa pääministeri Vladimir Putin, joka heti ilmoitti, että maassa ei synny minuutinkaan valtatyhjiötä.

 Miksi Putin onnistui siinä missä Jeltsin ei?
 ”Villillä 90-luvulla” Jeltsin joutui koko ajan tasapainottelemaan talousvaikeuksien, oligarkkien ja itsepäisten aluejohtajien keskellä.
 Putinilla sen sijaan oli tukenaan talouskasvu, kansansuosio ja valtion väkivaltakoneisto, joten hän kykeni alistamaan oligarkit ja aluejohtajat osaksi keskusjohtoista vallan vertikaalia.
 Professori Gelman ei usko, että tie henkilövetoiseen autoritarismiin oli väistämätön.
 Gelman muistuttaa, että Venäjä oli kuitenkin koko maailman kriteereillä taloudellisesti kehittynyt maa: bruttokansantuote oli asukasta kohti suhteellisen korkea, eivätkä tuloerot ja epätasa-arvo olleet niin jyrkät kuin esimerkiksi monissa Latinalaisen Amerikan demokratioissa.
 Ratkaisuja tekivät ihmiset.
 – Yhtä ainoaa ratkaisevaa hetkeä ei ollut, mutta joka kerta päätökset tehtiin demokratiaa vastaan, Vladimir Gelman sanoo.
 Samaan aikaan poliitikoille ei löytynyt vastavoimaksi vahvoja yhteiskunnallisia kansanliikkeitä.
 Esimerkiksi 1800-luvun Euroopassa ja 1900-luvun Latinalaisessa Amerikassa demokratisoinnin puolesta taisteli työväenliike, mutta sellaista ei kommunismin jälkeisessä Neuvostoliitossa ole muodostunut.
 – Venäjällä ammattiliitot ovat heikkoja eivätkä kykene mobilisoimaan väkeä, Gelman sanoo.
 Vastavoimaa ei löydy uskonnollisistakaan liikkeistä, koska kirkolla ei ole valtiosta riippumatonta asemaa.
 Toisaalta Putinin hallinnollakaan ei ole enää edessä helppoja vuosia. Kituliaan talouskasvun oloissa tyytymättömyys hallintoon kasvaa.
 – Se on vakava haaste vallanpitäjille, sillä tyytymättömyyttä vastaan taisteleminen vain sortotoimien avulla on raskasta ja riskialtista, professori Gelman toteaa.
 Näetkö vielä mahdollisena, että Venäjästä voisi tulla demokraattinen naapuri? Voit keskustella aiheesta sunnuntaihin 26.12. kello 23 asti.
 Kuuntele aiheesta:
 Maailmanpolitiikan arkipäivää:  30 vuotta Neuvostoliiton hajoamisesta: Venäjän demokratiakehitys kompastui ja neuvostonostalgia elää  4.12.2021
 Katso:
 Elävä arkisto:  Elävä arkisto: Elokuun vallankaappauksesta Putiniin – Venäjän tie kommunismista kuriin
 Elävä arkisto:  Elävä arkisto: Lopullinen isku Neuvostoliitolle
 Lisää aiheesta:
 Toimittajalta: Panssareita, valheita ja katukansaa – Moskova opetti vuonna 1991, mitä vallankaappaukseen tarvitaan  8.1.2021
 Viro vapautui 30 vuotta sitten telaketjujen kalistessa – "Ajassa oli ikkuna, joka oli auki vain hetken verran," sanoo Helena Lotman, 30 20.8.2021
 Öljytuloja yhteiskassaan ja peiteyhtiöiden verkostoja – Vladimir Putinin lähipiiri oppi konstinsa jo 1980-luvun KGB:ssä  4.10.2021
 Essee: Putin hakee vakautta ja poimii aatteita historian noutopöydästä  18.3.2021
 Tällainen on neljättä kautta tavoittelevan Vladimir Putinin tarina: Nousu Venäjän johtoon alkoi KGB:stä  6.12.2017

Venäjä voisi olla aivan toisenlainen naapuri – Neuvostoliiton raunioille olisi voinut syntyä demokratia, mutta sitten kaikki meni pieleen


Summary: Tänä jouluna katsellaan joulunviettoa lintulaudalla vaikka kotisohvalta. Bongaa sinitiainen tai varpunen, ja nauti. Voit kommentoida näkemääsi artikkelin lopussa.

Ihmisten hyörinä ja pyörinä on saattanut aattohulinoiden jälkeen päättyä, mutta moni todistaa vilskettä ja vilinää pihallaan – ainakin, jos siellä on lintulauta.
 – Suomalaiset ovat aktiivisia lintujen ruokkijoita, kertoo Luonnontieteellisen keskusmuseon yli-intendentti  Aleksi Lehikoinen .
 Tarkkaa lintuja ruokkivien määrää on vaikea arvioida, mutta jotakin voi päätellä maahan tuotavan linnunruoan määrästä. Tuorein Ruokaviraston raportti on  vuodelta 2019 .
 – Suomeen tuodaan vuosittain yli kymmenen miljoonaa kiloa auringonkukansiemeniä ja yli kaksi miljoonaa kiloa pähkinää luonnonvaraisten eläinten ruokkimistarkoituksiin, Lehikoinen sanoo.
 Jouluna linnuillekin saatetaan kattaa erityisen runsas ja maittava noutopöytä. Lehikoisen mukaan kaupungin ja maaseudun välillä on eroja, mitä ruokaa linnuille tarjotaan.
 – Kaupungeissa ruokitaan enemmän auringonkukansiemenillä, kun maaseudulla tarjolla on enemmän kauraa, hän sanoo.
 Ylen lintulautalive kuvaa siivekkäiden touhuja lintulaudalla jossain päin saaristoa. Pääset seuraamaan lähetystä joulupäivän aamusta tapaninpäivän iltahämäriin  tästä linkistä  tai klikkaamalla artikkelin pääkuvaa. Lähetys lintulaudalta alkaa joulupäivänä kello 9 ja päättyy tapaninpäivänä kello 16. Voit kommentoida lintulaudan puuhia artikkelin alaosassa  Yle Tunnuksella .
 Moni laji voi hyötyä ruokinnasta
 Aleksi Lehikoisen mukaan ruokinnasta on varmasti hyötyä joillekin lajeille, joiden luontainen ravinnonsaanti olisi hankalaa.
 – Todennäköisesti esimerkiksi sini- ja talitiaisen, pikkuvarpusen ja monien ruokinnoilla käyvien lajien talvimäärät olisivat pienempiä ilman ruokintaa. Ruokinta vaikuttaa ennen kaikkea hengissä säilymisen edellytyksiin, kun ruokaa on tarjolla lumesta ja kylmästä riippumatta.
 Lehikoinen uskoo, että lintujen ruokkimisen perinne jatkuu Suomessa tulevaisuudessakin. Toki alueellisesti voi tapahtua muutoksia niin ruokintojen määrissä kuin ruokkimisen laadussa.
 Parhaimmillaan ihana elämys, ja siistiä pitää olla
 Yksityisillä pihoilla lintuja saa ruokkia vapaasti, mutta yleisillä alueilla sitä voidaan rajoittaa. Ruokintapaikkojen määrä on vähentynyt, etenkin kaupungeissa.
 Esimerkiksi Helsingin kaupungin ympäristöpalvelut uusi päätöksensä  lintujen ruokintakieltoalueista Helsingissä  vain muutama päivä sitten. Päätös perustuu terveydensuojelulakiin, sillä linnut voivat aiheuttaa terveyshaittaa ja niiden ruokinta mahdollistaa esimerkiksi rottien ravinnonsaannin ruokintatavasta riippumatta.
 Aleksi Lehikoinenkin muistuttaa, että ruokintapaikka tulee pitää siistinä ja mikäli sairaanoloisia lintuja alkaa näkyä, tulee ruokinta lopettaa.
 Luonnontieteellisen keskusmuseon yli-intendentti Aleksi Lehikoiselle luonnon ja ruokinnan seuraaminen on nautinto työssä ja vapaa-ajalla. Hän muistuttaa, että lintujen seuraaminen voi vahvistaa ihmisten luontosuhdetta.
 – Se on monin tavoin mukavaa ajanvietettä. Näinä etäaikoina tulee tuijotettua omalle ruokintapaikalle aina silloin tällöin, ja kiikarit ovat usein työpöydällä. Pari päivää sitten alkaneet pakkaset toivat keltasirkut taas ruokinnalle. Tänäänkin oli yli 20 linnun parvi. Ne ovat minun omia lemppareitani, Lehikoinen sanoo.
 Kommentoi lintulautaliven tapahtumia ja lähetystä  Yle Tunnuksella . Kommentointi sulkeutuu 27.12. kello 23.
 Lue lisää:
 Varpusestakin on tullut erittäin uhanalainen ja hömötiaiset ovat lähes kadonneet – mitä lintuja talviruokintapaikalla nykyään näkyy?
 Alkutalvi ollut kohtalokkaan kylmä eräille Suomessa talvehtiville linnuille: "Hippiäisillä ja puukiipijöillä varmasti tiukka paikka"
 Watch: Yle launches 'Bird table' live stream

Ylen lintulautalive on ikkuna saaristopihan ruokintapaikalle – seuraa lennokasta ohjelmaa joulupäivän aamusta tapaninpäivän iltahämäriin


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet nopeasti.

Suurin osa suomalaisista kuuluu edelleen kirkkoon
 Vaikka evankelis-luterilaisen kirkon jäsenmäärä on laskenut jatkosodasta lähtien, kuuluu kaksi kolmasosaa suomalaisista yhä kirkkoon. Miksi? Vastaus piilee tapauskovaisuudessa, jos kyselytutkimuksiin on uskominen.
 Häät, rippijuhlat ja pyhät, kuten joulu, pitävät suomalaisia yhä sitkeästi kirkon jäseninä.  Kirkon asema kuitenkin horjuu , kun usko muuttuu entistä henkilökohtaisemmaksi.
 Lähes yhdeksän miljardin euron teleskooppi tänään avaruuteen – katso suorana
 Etelä-Amerikasta Ranskan Guyanasta laukaistava teleskooppi saa kyydin avaruuteen ranskalaisvalmisteiselta avaruusraketilta. Bill Ingalls / AFP
 Yhdysvaltain avaruushallintoviraston Nasan, Euroopan avaruusjärjestön ESA:n ja Kanadan avaruusjärjestön CSA:n yhteistyönä rakentama James Webb -avaruusteleskooppi  on määrä laukaista avaruuteen  kello 14.20 Suomen aikaa.
 Laukaisua voi seurata suorana lähetyksenä  Yle Areenasta .
 Venäjän itsevaltainen kehitys alkoi jouluna 30 vuotta sitten
 Venäläiset todistivat Punaisella torilla historiallista tapahtumaa 25. joulukuuta 1991. Venäjän lippu nostettiin Neuvostoliiton punalipun tilalle.   EPA
 Joulupäivänä 1991 Neuvostoliiton presidentti  Mihail Gorbatšov  ilmoitti televisiopuheessa kansalaisille eroavansa. Punalippu laskettiin Kremlin salosta. Neuvostoliitto oli historiaa. Uuden Venäjän presidentiksi nousseen  Boris Jeltsinin  villillä 1990-luvulla oli neljä ratkaisevaa hetkeä, jolloin Venäjä alkoi kääntyä pois demokratiaan vievältä polulta.
 Yle listasi hetket , jolloin Venäjän johtajien tekemät valinnat kuljettivat maata kohti nykytilaa.
 Ylen lintulautalive tarjoaa lennokasta katseltavaa pyhiksi
 Ylen lintulautalive on ikkuna saaristopihan ruokintapaikalle. Lassi Lähteenmäki / Yle
 Suomalaiset ovat aktiivisia lintujen ruokkijoita. Siitä kielii esimerkiksi Ruokaviraston vuoden 2019 raportti, jonka mukaan Suomeen tuodaan vuosittain yli 10 miljoonaa kiloa auringonkukansiemeniä pelkästään lintujen ruokkimista varten. Joulupäivänä ja tapaninpäivänä  seuraamme siivekkäiden edesottamuksia lintulaudalla Turun saaristossa  – Ylen lintulautalivessä voit myös osallistua keskusteluun.
 Pakkasta pukkaa tänäänkin
 Ilmatieteen laitos.
 Pilvisyys on vaihtelevaa, ja hajanaiset lumisateet ovat paikoin mahdollisia. Lämpötila on joulun aikaan koko maassa pakkasella 10–20 asteen tuntumassa.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Moni suomalainen on tapauskovainen | Venäjän itsevaltainen kehitys alkoi jouluna 1991 | Ylen lennokas lintulautalive alkaa


Millainen maailma on meidän jälkeemme? Onko planeettamme muuttunut pysyvästi vai selviääkö maapallo sen kovimmasta koetuksesta, omasta luomuksestaan, ihmisestä?
 Vastausta näihin kysymyksiin emme saa koskaan, mutta mielikuvituksen voi aina antaa laukata olemassaolomme toiselle puolelle.
 40 vuotta sitten julkaistiin kirja, joka oli lapsuuteni suosikkeja: skottilaisen geologin, paleontologin ja kirjailijan  Dougal Dixonin  omaleimainen, mutta evoluutiotiedettä kunnioittava  Ihmisen jälkeen  –  tulevaisuuden eläinkunta . Kirja, jossa kirjoittajan päänsisäinen aikakone vie lukijan 50 miljoonan vuoden päähän.
 Kuvat erikoisista eläimistä olivat lapselle lumoavia. Villissä kaukaisen tulevaisuuden kuvauksessa esitellään eläinkunta, joka on muovautunut meille vieraaksi. Jänikset kasvavat konikaneiksi ja ottavat lauhkean vyöhykkeen hirvieläinten ekologisen lokeron, fakiiriorava puolustautuu saalistajiaan vastaan pitkillä piikeillä ja eteläisellä merellä pingviinit kehittyvät 12-metrisiksi valviineiksi, jotka ottavat valaiden paikan maailman suurimpina eläiminä.
 Kunnianosoituksena tieteiskirjallisuudelle ja evoluution tutkimukselle teen nyt syväsukelluksen Suomen lajistoon miljoonien vuosien päähän. Mitä sopuleille, hirville, kissoille, hiirille ja siileille kuuluu kaukaisessa tulevaisuudessa? Tässä jutussa esittelemme omat, valistuneet veikkauksemme.
 Mutta ensin nopea kertaus.
 Evoluution lyhyt historia
 Elämän alkuperä on mysteeri. Ehkä se syntyi alkuliemessä lämpimän, vulkaanisen ja vastasyntyneen maapallon maaperässä nelisen miljardia vuotta sitten. Tai kulkeutui avaruudesta.
 Miljardeissa vuosissa mikrobeista tuli selkärangattomia ja selkärankaisia, suuria hirmuliskoja, lintuja ja lopulta myös nisäkkäitä.
 Aluksi dinosaurukset hallitsivat niitä ekologisia lokeroita, joissa nisäkkäät olisivat voineet kehittyä. Ensimmäiset nisäkkäät olivat pieniä ja päästäismäisiä, eivätkä ne uskaltaneet liikkua päivisin liitukauden vaarallisessa maailmassa. Kunnes Jukatanin niemimaalle tömähtänyt meteoriitti helpotti niiden elämää.
 Miljoonissa vuosissa evoluutio ehtii muovata eläimen täysin uuteen uskoon. Otetaan esimerkiksi pieni, päästäisen kokoisen alkunisäkäs, joka kasvoi, etsi uusia ympäristöjä ja kehittyi sorkkaeläimeksi. Yhtenä päivänä sorkkaeläin löysi ravinnokseen levää rantavedestä ja seuraavat sukupolvet uivat pidemmälle, sukelsivat syvemmälle, kehittivät veteen sopivat raajat sekä virtaviivaisen muodon.
 50 miljoonaa vuotta myöhemmin bambista oli tullut suurin koskaan elänyt eläin: sinivalas.
 Ympäristö on luonnonvalinnan tärkeä ajuri, sillä elinympäristön raamit määräävät vastaukset keskeisiin kysymyksiin. Mistä ja miten saadaan ravintoa? Kuka selviää saalistukselta ja miten? Kuka pääsee lisääntymään ja välittämään omat geeninsä eteenpäin?
 Ihminen kehittyi Afrikassa nykytiedon valossa noin 300 000 vuotta sitten, ja tänään olemme tässä, planeettamme ylivoimaisimpana lajina.
 Mutta miten käy sitten, kun meitä ei enää ole? Dixonin kirjassa ihmisen kehitys syö itsensä, kun maanviljelyn, teollisuuden ja lääketieteen vaatimat raaka-aineet imetään kuiviin planeetasta. Uhkakuva on todellinen, mutta toisaalta ihminen myös tiedostaa tilanteen paremmin kuin kirjan julkaisun aikaan 1980-luvulla ja pyrkii etsimään ratkaisuja.
 Nyt käynnistän aikakoneen ja siirrymme ihmisen jälkeisen ajan Suomeen. Tervetuloa matkaan!
 Dinosaurusten tuho, osa kaksi
 On vuosi 3 000 000 jälkeen ajanlaskun alun. Aurinko on yhä keltaisen kääpiön elämän keskivaiheessa, ahertaen yötä päivää kiireisenä fuusioreaktionsa parissa. Tähtemme ei ole vielä kirkastunut riittävästi höyrystääkseen maailman meriä ja keittääkseen kaikkea elävää elävältä.
 Luonto on vallannut takaisin kaupungit kuin osoittaakseen sukupuuttoon kuolleelle ihmiselle, että sen mainen omaisuus oli vain hetken lainassa. Jääkaudet ja lämpöaallot ovat pyöritelleet maastoa, mutta yhä aikamatkaaja tunnistaa kansallismaiseman piirteet.
 Ennen tässä jutussa kuviteltua tuhoaan ihminen ehti kätkeä aikakapseleita ympäri maailmaa ja säilöä niihin perintönsä. Yksi löytyy titaanipanssarin sisältä Torholan luolasta entisen Lohjan alueelta. Kapseli kertoo ihmiskunnan viimeisistä hetkistä, katsotaanpa mitä sen kultaisille levyille on tallennettu.
 Asteroidin törmäys Jakutian tasavaltaan Siperiassa riitti romahduttamaan sivilisaation ja kansainvälisen infrastruktuurin. Ihmiskunta oli riippuvainen teknologiasta, ja vain harvat selvisivät elämästä luonnon armoilla.
 Elämä jatkui paikallisissa yhteisöissä vielä satoja vuosia, mutta lajin geneettinen monimuotoisuus ei ollut riittävä ja homo sapiens hävisi hiljalleen planeetaltamme.
 Me olimme kuin dinosauruksia, hirmunisäkkäitä, joiden varjossa muun elämän oli vaikea kehittyä. Kohtalomme kertoi yhden evoluution keskeisistä opeista: sukupuutotkin ovat osa luonnon kulkua, sillä ne vapauttavat uusia elinympäristöjä muille lajeille.
 Meidän aikamme ihminen tosin tuhosi luontoa hyvin voimakkaasti. Siitä seuranneilla sukupuutoilla ei ollut samaa vapauttavaa vaikutusta, koska monimuotoinen luonto yksipuolistui ja paikoitellen hävisi.
 Kilpavarustelua kaupunkien raunioissa
 Tässä oli ennen Kalasatama, tuolla oli Merihaka ja takanamme koko Helsingin keskusta. Nyt täällä on merta, jonka aallot pyyhkivät rantaa Tikkurilassa Vantaalla. Suomen suurin kaupunki, tai se mitä siitä oli enää jäljellä, on hautautunut mereen. Kaupunkien eläimistö on kehittynyt ja muuttanut pohjoiseen pois nousuveden tieltä.
 Ihmisen omiin tarkoituksiinsa jalostamat koti- ja tuotantoeläimet hävisivät suurelta osin sivilisaation kaaduttua, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
 Yksi selviäjistä on kotikissan jälkeläinen suomenmyrkkykissa ( Felis catus toxicum) . Se elää täällä Vantaalla ja on kehittänyt itselleen voimakkaan aseen hankalaa saaliseläintä vastaan. Ulkoisilta piirteiltään kotikissan jälkeläinen on vähän suurempi, muttei suurten kissapetojen kokoinen. Suomenmyrkkykissa on nyt Suomen suurin kissa, sillä yhtenäisten metsäkaistaleiden häviäminen ihmisen aikana ajoi ilveksen sukupuuttoon.
 Meidän aikanamme myrkky oli hyvin harvinainen piirre nisäkkäissä. Myrkyllistä sylkeä erittäviä nisäkkäitä tunnettiin vain muutamia: vampyyrilepakot, muutamat päästäislajit ja erikoinen, kissaa vähän kookkaampi haitinalmikki. Myös vesinokkaeläimellä oli takajaloissaan myrkkykannukset, ehkä urosten pariutumistaistelua varten.
 Tutkimuksissa 2020-luvulla huomattiin, että monilla nisäkäslajeilla oli myrkkykäärmeen geenit, jotka kertovat sylki- ja myrkkyrauhasten yhteisestä historiasta. Myös ihmisen syljessä oli pieniä määriä myrkkyjä, mutta toksiineilla ei saanut kilpailuetua valmiiksi prosessoidussa maailmassa, joten myrkyllisiä meistä ei kehittynyt. Kissalle myrkystä tuli tässä tulevaisuudenvisiossa lyömätön ase, sillä se auttoi saalistuksessa.
 Ihmiskunnan häviämisen alkuvuosina hiiret lisääntyivät voimakkaasti ihmiskunnan raunioissa – samaan tapaan kuin pienet alkunisäkkäät dinosaurusten kuoltua.
 Hiirten ja rottien pääasiallinen selviytymiskeino ihmisen aikakaudella oli nopea lisääntyminen. Suuretkaan yksilötappiot eivät silloin haitanneet lajin selviämistä, kun jälkikasvua oli riittävästi.
 Kissojen villiinnyttyä saalistuspaine kaupunkien raunioissa kasvoi armottomaksi. Tarvittiin uusia selviytymiskeinoja, mutta hiiri hävisi kissoille nopeudessa ja ketteryydessä. Laji oli tottunut selviämään passiivisesti.
 Panssarihiiri ( Mus maximus ) on nimensä mukaisesti kehittänyt itselleen panssarin kuin vyötiäisellä. Paksu nahka suojaa sitä kissojen hyökkäyksiltä. Suomenmyrkkykissan voimat eivät riitä panssaroitua ja vankistunutta hiirtä vastaan, mutta terävät kulmahampaat läpäisevät panssarin ja yksittäinen purema voi riittää hiiren tappamiseen.
 Panssarihiiri on yhä luonteeltaan arka ja sillä on useita saalistajia. Kanta on pienentynyt ja laji synnyttää yleensä vain muutaman poikasen, joista molemmat vanhemmat huolehtivat preeriamyyrien tapaan. Ravintonaan se käyttää pääosin hyönteisiä ja siemeniä.
 Kaupunkien raunioihin ihmisen katoaminen jätti taistelukentän. Luonnossa elonkierto jatkui, vaikka ympäristö muuttuikin vuosituhansiksi.
 Ilmastonmuutos ajoi jyrsijät mereen
 Nyt kolmisen miljoonaa vuotta ihmisen jälkeen pohjoinen Suomi on kylmempi kuin 2020-luvulla. Mannerlaatat ovat liikkuneet lähemmäs Pohjoisnapaa ja Ylä-Lapissa ilmasto on kesäisin merellisen arktinen, talvisin hyytävän kylmä.
 Ennen vallitsevaa kylmää kautta elettiin poikkeuksellisen lämmin vuosimiljoona. Kuuman kauden aikana Lapin ekosysteemin alkuperäislajisto – siis ne lajit, jotka olivat ihmisen ajasta selvinneet – tuhoutui, kun lämpöä pakenevat lajit törmäsivät Jäämereen. Myös pohjolan pienet jyrsijät, sopulit, pakotettiin merelle asti, mutta sukupuuton sijaan laji sopeutui nopeasti merelliseen elämään.
 Olemme matkanneet pääkaupunkiseudulta pohjoisemmas rannikolle. Myös Oulu on meren alla, ja rantaviiva kulkee noin Kiimingin paikkeilla. Täällä rantatörmillä käy kova kuhina, kun pienet oranssinkirjavat pennut ovat ryömineet pesistään rantaveteen.
 Jäämerensopuli ( Lemmus martimum ) olisi oivallinen tutkimuskohde, jos ihminen yhä eläisi. Mutta näin miljoonia vuosia myöhemmin on vain luonto, ei ketään tutkimassa tai selittämässä sitä, paitsi kuvitteellinen aikamatkaoppaamme.
 Sopulin evoluutio on osoitus siitä, miten ympäristö sanelee lajien ominaisuudet. Merten historiassa aaltoja ovat halkoneet hait, delfiinit ja kalaliskot. Kaikki ovat olleet keskenään samannäköisiä, mutta luonnontieteellisesti täysin eri puusta veistettyjä. Virtaviivaisuus ja yhdenmuotoisuus kertoo ylitsepääsemättömistä voimista, jotka määräävät selviämiseen vaadittavat ominaisuudet.
 Jäämerensopuli kehittyi, kun sopulit ovat pakon edessä oppineet selviämään meren antimilla. Nyt lajille on kehittynyt jo räpylämäiset jalat ja pitkä häntä kuin saukolla.
 Ravintonsa se saa pääosin ruskolevistä, mutta on oppinut myös sekasyöntiin ja kerää pimeinä vuodenaikoina lisäravintoa simpukoista. Laji on levinnyt myös ympäri Itämeren.
 Seksuaalivalinta ohjaa arojen jättiläisiä
 Toinen suuri luonnonmuutos tapahtui, kun suuri osa laajoista ja yhtenäisistä metsistä hävisi ihmisen aikakauden lopussa. Tilalle syntyi paljon preerian kaltaista skandinaavista aromaata, joka vaihtuu pohjoisessa jouhevasti tundraksi.
 Rovaniemeltä Kajaaniin ja siitä itään Suomi on suurta pohjoista tasankoa, jossa tuuli on kaivertanut kallioista teräviä kuin lännenelokuvan autiomaassa.
 Näillä tasangoilla vaeltaa pohjansarvihirvi ( Alces horribilis ), jonka tunnistaa jo kaukaa sen valtavista sarvista. Sarvet olivat tärkeä osa hirvien seksuaalivalintaa jo metsäisenä aikakautena, sillä parittelumenoissa urokset mittelivät niitä kalisuttamalla.
 Nyt pohjansarvihirvellä on niin suuret sarvet, ettei niistä ole oikeastaan kuin haittaa, mutta niiden tuoma menestys pariutumisessa kompensoi epäkäytännöllisyyttä. Aikoinaan eläneista lajeista samanlainen erikoisuus oli esimerkiksi riikinkukko, jonka näyttävästä pyrstöstä oli hyötyä vain parittelukumppaneiden houkuttelussa.
 Suurten arojen syntyminen mahdollisti sarvien kasvun ilman, että ne olisivat haitanneet liikkumista merkittävästi. Pohjoisilla aroilla hirvistä tuli biisonimaisia: tukevampia ja lyhytraajaisempia kuin sukulaiset etelässä.
 Yleensä lähellä napa-alueita lajit ovat sukulaisiaan tanakampia. Stereotyyppi on niin yleinen, että ilmiöt on nimetty Bergmanin ja Allenin säännöiksi.
 Jos on tarpeeksi hyvä, ei tarvitse muuttua
 Myös metsiä ja niittyjä on toki jäljellä ja eteläisessä Suomessa metsittyminen on kiihtynyt jälleen lyhyen tauon jälkeen. Metsissä kasvaa edelleen kuusia ja ikihonkia, mutta Etelä-Suomessa myös sademetsää muistuttavaa kasvillisuutta, esimerkiksi hulppeita saniaslajeja.
 Katsohan tänne aluskasvillisuuteen, niin näytän jotain odottamatonta. Tuossa juuriston alla on onkalo, jonka suulle ja sisään on kasattu kuolleiden saniaisten korsia. Siellä on nukkunut talviuntaan siili – tuskin muuttumaton, pörröinen piikkipallo.
 Siili on elävä fossiili ja esimerkki vakiinnuttavasta luonnonvalinnasta. Se ei ole juuri muuttanut muotoaan noin 15 miljoonaan vuoteen. Sen kaava selviytymiseen on yksinkertaisen tehokas, eikä hyväksi todettua välttämättä kannata lähteä sotkemaan.
 Kun eläin muuttuu, ei paluuta takaisin välttämättä ole. 1800-luvun lopussa paleontologi  Louis Dollo  päätteli, että paluu ohitettuun evoluutiovaiheeseen on äärettömän epätodennäköistä. Evoluutio olisi siis yhdensuuntainen jatkumo, aina etenevä.
 Myöhemmin laiksi kirjattua päätelmää on myös kyseenalaistettu, sillä fossiilit kertovat liskolajeista, jotka ovat  munineet, synnyttäneet eläviä poikasia ja palanneet uudelleen munimaan  kehityshistoriansa aikana.
 Oikeastaan säilytetty siili on loistava esimerkki evoluution erikoisuuksista, sillä sitä pääsee tutkimaan myös ilman aikakonetta tai mielikuvitusta, toisin kuin suomenmyrkkykissaa, panssarihiirtä, jäämerensopulia tai pohjansarvihirveä.
 On siis aika palata kotiin menneisyyteen ja ihastella meitä ympäröivää elämää ja sen ihmeitä. Olemme kulkeneet miljoonien vuosien tien tähän pisteeseen ja oppineet vasta äskettäin edes ymmärtämään elämän kehityksen askelia.
 Dixonin kirjan lakoninen kuvaus luonnonvaransa loppuun kuluttavasta ihmiskunnasta on ajankohtaisempi kuin koskaan, mutta itse haluan uskoa parempaan.
 Ihminen on dinosaurus, mutta älykäs sellainen. Tuskin mikään laji elää loputtomiin, mutta voimme viivästyttää vääjäämätöntä kohtelemalla planeettaamme paremmin ja antaa myös muille lajeille tilaa elää ja kehittyä.
 Joskus on paikallaan pohtia, millainen maailma oli ennen meitä, ja millainen se kenties on meidän jälkeemme. Mutta ihan yhtä tärkeää on pysähtyä ja katsoa ympärilleen vielä, kun on olemassa.

Tässä jutussa näytetään, millainen voi olla Suomen luonto miljoonien vuosien päästä, kun Helsinki on meren alla ja panssarihiiret vilistävät


Summary: Pelastuslaitos arvioi, että ainakin kolme huoneistoa tuhoutuu palossa täysin ja muut asunnot kärsivät vähintään savuvahinkoja.

Pohjois-Karjalan Lieksassa tulipalo on tuhonnut rivitalon neljä huoneistoa asuinkelvottomaksi.
 Pohjois-Karjalan pelastuslaitos on siirtynyt neljän asunnon jälkisammutukseen. Rakennuksen katto- ja seinärakenteita puretaan koneellisesti palopesäkkeiden sammuttamiseksi.
 Kymmenen huoneiston rivitalo sijaitsee Lieksassa Väinöläntiellä. Pelastuslaitoksen mukaan rivitalon kuusi muuta huoneistoa säilyvät asumiskuntoisina.
 Palosta ei ole aiheutunut henkilövahinkoja. Tuhoutuneissa asunnoissa oli palon syttymisen aikaan kolme henkilöä. Asukkaille järjestetään tarvittaessa tilapäismajoitusta.
 Palosta muodostui aluksi niin runsaasti savua, että ihmisiä lähialueen ihmisiä pyydettiin sulkemaan ilmastointinsa. Pelastuslaitos kertoi hieman ennen kymmentä, että savu aiheuta enää haittaa lähiympäristöön.
 Palon syttymissyystä ei ole tietoa. Pelastuslaitos kuitenkin arvelee, että palo olisi saanut alkunsa takapihan katetulta terassilta ja levinneen sieltä rakennuksen kattorakenteisiin.
 Hälytys tulipalosta tuli hieman ennen aamuseitsemää. Paikalle lähetettiin pelastushenkilöstöä Enosta, Joensuusta, Lieksasta, Nurmeksesta ja Viekistä.

Rivitalon neljä huoneistoa tuhoutui tulipalossa Lieksassa – ei henkilövahinkoja