Summary: Sijoittajat antavat valtiolle lainaa, vaikka tietävät varmuudella menettävänsä siinä rahaa negatiivisen koron takia. Suomen velkamäärän nouseminen yli 132 miljardiin euroon ei ole kääntänyt lainarahan hintaa nousuun.

Valtio teki viime viikolla historiallisen ennätyksen.
 Puolen vuoden ja puolen miljardin euron laina saatiin markkinoilta  -0,76 prosentin korolla . Se on edullisin hinta, jolla on koskaan saatu lainarahaa valtion kirstuun.
 Käytännössä miinuskorko tarkoittaa sitä, että rahaa valtiolle lainaava sijoittaja ei saa sijoitukselleen lainkaan tuottoa vaan päinvastoin menettää rahaa.
 Ennätyshalpa -0,76 prosentin korko tarkoittaa, että jos sijoittaja, joka osti huutokaupasta vaikkapa miljoonalla eurolla valtion puolen vuoden velkasitoumuksia saa toukokuussa takaisin 3 800 euroa pienemmän summan.
 Miksi kukaan tekee sijoitusta, jossa tietää varmuudella häviävänsä rahaa? Rahoitusammattilaiset seuraavat kehitystä ihmeissään. Miinuskorkoja sijoittajat pyrkivät välttämään viimeiseen saakka, mutta kaikille se ei ole mahdollista.
 Työeläkeyhtiö Varma on yksi Suomen suurimpia sijoittajia ja sijoitusjohtaja  Reima Rytsölä  korostaa, että Varma ei ole ostanut valtion lainapapereita näin surkealla tuotolla.
 – Emme ole ostaneet enää pitkään aikaan Suomen valtion lainapapereita. Eikä olla aikeissa ostaakaan, koska meidän sääntely ei pakota siihen, hän sanoo.
 Yleinen hintataso on nousussa ja yleensä se enteilee myös korkojen nousua. Mutta nyt korkojen lasku voi edelleen jatkua, arvioi työeläkeyhtiö Varman sijoitusjohtaja Reima Rytsölä.  Esa Syväkuru / Yle
 Esimerkiksi vahinko- ja henkivakuutusyhtiöiden riskiä säännellään toisella tavalla.
 Niiden on pakko pitää sijoituksissaan myös erittäin vähäisen luottoriskin valtionlainoja. Suomen valtion lainat ovat juuri sellaisia. Vaikka Suomen AA+ -luokitus on S&P-luottoluokittajan listalla vasta toiseksi paras, se on yhä Euroopan kärkeä.
 Monien sijoittajien on ostettava negatiivisen koron lainoja, vaikka jokainen sijoitusjohtaja tietää varmuudella tekevänsä niillä vain tappiota.
 Myös suuryritykset saattavat ostaa Suomen valtion lainapapereita, sillä käteisen pitäminen pankissa käy kalliiksi. Negatiiviset talletuskorot tarkoittavat sitä, että suomalaisyritykset joutuvat maksamaan pankille rahan säilyttämisestä.
 Yritysten saama keskimääräinen talletuskorko on pudonnut jo  0,09 prosenttia miinukselle . Miljoonan euron talletus tuottaa yritykselle koron sijasta 75 euron tappion joka kuukausi.
 Moni yritys saa talletuksilleen keskimääräistäkin korkoa huonomman hinnan. Silloin vähäriskiset valtionlainat voivat alkaa kiinnostaa. Suomalaisyrityksillä on pankkitalletuksia melkein 50 miljardia euroa.
 Surkea sijoitustuote, varma kysyntä
 Tärkein syy Suomen lainojen miinuskoroille on se, että Euroopan keskuspankin talletuskorko on miinuksella. Lisäksi EKP kannustaa valtioiden lainan ottamista ostamalla jälkimarkkinoilta jopa puolet niiden liikkeelle laskemista lainapapereista.
 Surkealle sijoitustuotteelle on siis varmaa kysyntää.
 Suomen viime viikolla saama ennätyshalpa laina oli lyhytaikainen, vain puolen vuoden pituinen.
 Pidemmät laina-ajat tarkoittavat yleensä myös kalliimpaa korkoa. Tänä vuonna Suomi on ottanut lähes kuukausittain lainoja kymmeneksi tai jopa 30 vuodeksi.
 Vielä viime kuussa otetun kymmenen vuoden lainan korko nousi niukasti ja oli plus-merkkinen, 0,07 prosenttia. Mutta keskiviikkona saman pituisen lainan korko oli taas pudonnut miinukselle.
 Nyt lähes puoli miljardia euroa saatiin kymmeneksi vuodeksi -0,01 prosentin hinnalla.
 Nouseva inflaatio pidentää miinusta entisestään
 Korkojen pysyminen alhaalla ja jopa laskeminen edelleen, on erityisen hämmentävää siksikin, että yleinen hintataso eli inflaatio on jo kovassa nousussa. Tavallisesti inflaation kiihtyminen enteilee korkojen nousua.
 – Tilanne on täysin paradoksaalinen – inflaatio nousee, mutta valtionlainat ovat edelleen miinuksella. Toisin sanoen reaalikorko on erittäin vahvasti miinuksella, Rytsölä päivittelee.
 Varma ja muutkin sijoittajat voivat hakea parempaa korkoa maksavia valtioita Euroopan ulkopuolelta. Silloin ne joutuvat kuitenkin käyttämään muuta kuin omaa valuuttaa. Valuuttariskiltä pitää suojautua ja sekin maksaa.
 – Ei tätä valtionlainojen nollakorko-ongelmaa oikein pääse karkuun, Rytsölä tuskailee.
 Valtion lainojen hankkiminen ja takaisinmaksu hoidetaan Valtiokonttorin toimistossa Sörnäisten rantatiellä Helsingissä.
 Apulaisjohtaja  Anu Sammallahti  ei ota kuitenkaan ainakaan koko kunniaa ennätysedullisesta varainhankinnasta.
 Suomen ennätyshalpaa lainaa selittää hyvänä pysynyt luottoluokitus ja yleinen korkotaso, sanoo Valtiokonttorin apulaisjohtaja Anu Sammallahti. Valtiokonttori
 – Lainanotto on markkinaehtoista, ja kun korot muuttuvat se koskee kaikkia pääomamarkkinoilla toimivia lainanottajia.
 Valtiokonttori on hakenut lainaa markkinoilta tänä vuonna jo kymmeniä kertoa. Vaikka tavoitteena on hakea rahoitusta edullisilla hetkillä, korkojen heilahtelua ei voi täydellisesti ennustaa.
 – Velan kustannus muodostuu lainanoton kokonaisuudesta, eikä korkojen ennustaminen ole yksittäisten velkaerien myynnin ajoittamisessa tavoitteena.
 Tänä vuonna korot ovat olleet nousussa. Kesällä ne laskivat vähän aikaa, mutta syksyllä on ollut vuorotellen nousua ja laskua.
 Rahoittajia ei näytä huolestuttavan se, että Suomen lainapotti on nopeassa kasvussa. Lokakuun lopussa valtionvelan nimellisarvo rikkoi 132 miljardin euron rajan.
 Mutta sijoittajat seuraavat etenkin velanhoitokykyä. Sitä auttaa se, että koko 2000-luvun valtion korkokulut ovat laskeneet, vaikka velan määrä on kasvanut.
 – Jos korot nousevat, se lisää korkorasitetta. Mutta viime kädessä on lainanantajien arvio, mikä velkamäärä on sopivasti tai liikaa, Sammallahti määrittelee.
 Varman Rytsölä muistuttaa, että Suomessa velan määrä on suhteellisesti pienempi kuin monella muulla maalla.
 – Suomi velkaantuu nopeasti ja ehkä huolestuttavastikin, mutta kuitenkin eurooppalaisessa viiteryhmässä puhutaan ihan ok-sijoituksesta.
 Veronmaksajan kannalta on iloista, että valtio saa edullista rahoitusta. Mutta tälläkin kolikolla on vähintään kaksi puolta.
 Miinuskorot kertovat talouden yhä jatkuvasta poikkeustilasta. Myös tulevat eläkeläiset toivovat työeläkevaroille positiivista tuottokehitystä.
 Voit keskustella aiheesta 20.11. klo 23 asti.
 Lue myös:
 "Suomi on suoriutunut taloudessa esimerkillisesti pandemia-ajasta",  IMF:n asiantuntija kiittää – Menokehyksiin olisi hyvä palata tulevina vuosina

Suomen ennätys: Valtio saa nyt lainaa halvemmalla kuin ikinä aikaisemmin – miinuskoron kehitystä seurataan ihmetellen


Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri (HUS)

RS-virus leviää nyt voimakkaasti HUS-alueella.
 Infektiokausi näkyy lasten päivystyksissä ja vuodeosastoilla kasvavina potilasmäärinä,  HUS tiedottaa .
 Viime kevääksi odotettu epidemiapiikki jäi toteutumatta koronarajoitusten vuoksi, eikä yhtään tapausta todettu silloin. Kuitenkin nyt HUSin lasten osastoilla on hoidossa lähes 20 lasta RS-viruksen vuoksi.
 RS-virus aiheuttaa tyypillisesti vastasyntyneille, imeväisille sekä pikkulapsille alempien hengitysteiden tulehduksen. Suurimmassa riskissä vakavalle taudille ovat alle 12 viikon ikäiset vauvat.
 Oireisiin kuuluu hengityksen vaikeutuminen, joka voi esiintyä selkeänä vinkunana tai rohinana ja kohonneena hengitystaajuutena. Lapsella voi olla limaisuutta ja kuumetta, pienillä imeväisillä ainoana oireena voivat olla hengityskatkot.
 – Imeväinen saa usein tartunnan päiväkotia käyvältä sisarukseltaan. Pienten vauvojen vanhempien kannattaakin vältellä paikkoja, joissa liikkuu paljon ihmisiä sekä noudattaa huolellista käsihygieniaa, kertoo tiedotteessa lasten infektiolääkäri  Tea Nieminen  HUS Uudesta lastensairaalasta.
 Lue seuraavaksi:
 RS-virusepidemia alkanut Varsinais-Suomessa – TYKSin päivystys ajoittain ruuhkautunut
 Satakunnassa saa nyt yhdellä testillä selville, sairastaako koronaa, influenssaa vai RS-virusta
 HUSissa varaudutaan tavallista rajumpaan RS-virusepidemiaan – pikkulapsiperheitä neuvotaan välttämään ihmisjoukkoja

HUSissa lähes 20 lasta sairaalahoidossa RS-viruksen vuoksi – Infektiolääkäri: "Imeväinen saa usein tartunnan päiväkotia käyvältä sisarukseltaan"


Summary: Poliisin mukaan asianomistajalla ei ole asiassa vaatimuksia ja mahdollisen pahoinpitelyrikoksen syyteoikeus on vanhentunut.

Hämeen poliisi ei aloita esitutkintaa Hämeenlinnassa sijaitsevan hoivakodin Onnikoti Omenapuun asukkaan kohtelusta. Poliisi  on tehnyt esiselvityksen  siitä, onko asiassa syytä käynnistää esitutkinta. Esiselvitys on koskenut Ylen MOT-ohjelman esiin nostamaa vaikeasti autistisen asukkaan kohtelua. Asian keskiössä on ollut kuva, missä ihminen on sidottuna tuoliin.
 Poliisin tiedotteen mukaan asianomistajaksi katsottavan henkilön edustajilta saadun selvityksen mukaan julkisuudessa esitetyt kuvat sidotusta ihmisestä ovat vähintään viisi vuotta vanhoja. Asianomistajalla ei myöskään ole mitään vaatimuksia asian suhteen, eivätkä he halua käsitellä asiaa rikosprosessissa tai julkisuudessa.
 Jos kyseessä olisi rikokseksi katsottava teko, se voisi tulla arvioitavaksi pahoinpitelyrikoksena. Pahoinpitelystä säädetty ankarin rangaistus on kaksi vuotta vankeutta. Syyteoikeus vanhenee siten viidessä vuodessa. Mahdollinen rikos on tältä osin vanhentunut, eikä asiassa tulla käynnistämään esitutkintaa.
 Jos asiassa myöhemmin ilmenee jotakin oleellista uutta selvitystä, poliisi voi harkita esitutkinnan edellytysten olemassaoloa sen hetkisen tiedon valossa uudelleen.
 Palveluntuottajien ohjaus- ja valvonta kuuluu aluehallintovirastoille ja Valviralle. Jos ne havaitsevat sellaisia puutteita palveluntuottajien toimintatavoissa tai käytetyissä välineissä, jotka vaativat esitutkintakynnyksen arviointia, tulee heidän ilmoittaa asiasta poliisille. Toistaiseksi tällaista ilmoitusta ei ole poliisin tiedotteen mukaan tehty.

Poliisi ei aloita esitutkintaa Onnikoti Omenapuun tapauksesta Hämeenlinnassa – autistista poikaa kohdeltiin kaltoin vuosien ajan


Summary: Filosofian professori Antti Kauppinen pitää Uudellemaalle annettuja uusia koronarajoituksia hyvin perusteltuina, koska ne liittyvät muille aiheutuvan riskin ja yhteiskunnallisen haitan vähentämiseen.

Koronarajoitusten oikeudenmukaisuuden pohtiminen on jälleen pinnassa, kun Etelä-Suomen aluehallintovirasto ilmoitti eilen torstaina uusista rajoituksista Uudellemaalle. Osa rokottamattomista ihmisistä pitää rajoituksia ja rokotepassin vaatimista syrjintänä.
 Filosofisesta näkökulmasta kysymys on siitä, onko rokottamattomuus riittävän hyvä syy sulkea ihmisiä pois tietynlaisesta toiminnasta? Tai onko se, että on ottanut rokotuksen riittävän hyvä syy suosia ihmisiä joidenkin asioiden suhteen?
 Lue lisää:   Kokoontumista ilman koronapassia rajoitetaan Uudellamaalla: sisätiloissa enintään 20 henkilöä voi olla ilman istumapaikkaa, myös yhteislaulua rajataan
 Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian professori  Antti Kauppinen  on perehtynyt työssään eettisiin kysymyksiin. Hän pitää uusia rajoituksia hyvin perusteltuina, koska niillä pyritään vähentämään muille aiheutuvaa riskiä ja yhteiskunnallista haittaa. Rajoitukset koskevat vain tilaisuuksia, jotka aiheuttavat korkean terveysriskin.
 Kauppisen mukaan rokottamattomien osallistumisen rajoittaminen taudin leviämisen estämiseksi ei ole yhdenvertaisuutta loukkaavaa. Asiaa voi ajatella myös niin, että olisi epäreilua rokotettuja kohtaan, jos heitä ja rokottamattomia kohdeltaisiin samalla tavalla.
 Oikeutta mennä esimerkiksi ravintolaan voi pitää palkintona siitä, että on ottanut rokotuksen.
 – Yksi rinnastus on se, että jos talkoosaunaan tuppaa sellainen, joka ei ole osallistunut itse talkoisiin, vaikka olisi voinut, niin silloin talkoolaisilla on oikeus katsoa häntä pitkään, Kauppinen vertaa.
 Myöskään yhdenvertaisuusvaltuutettu  Kristina Stenman  ei näe kansalaisten samanarvoisuuden vaarantuvan rajoitusten vuoksi, sillä lähes kaikilla on mahdollisuus käydä ottamassa rokotus.
 – Rokotukset ovat ilmaisia, siinä mielessä tilanne on yhdenvertainen. Sitten on olemassa henkilöitä, jotka eivät voi terveyssyistä ottaa rokotusta, ja heitä me suojelemme sillä, että mahdollisimman moni muu ottaa rokotuksen.
 Lue myös:   Itävalta kertoi ensimmäisenä EU-maana ottavansa käyttöön rokotepakon – kaikkien kansalaisten otettava rokote helmikuun alkuun mennessä
 Liika rajoittaminen voi johtaa epäluottamukseen
 Kauppisen mukaan oleellisin kysymys on se, onko rokotteen ottamattomuudesta haittaa muille ihmisille? Jos siitä on haittaa vain henkilölle itselleen, voi rokottamattomuus pysyä omana asiana. Mutta jos rokottamattomuus voi aiheuttaa muille kielteisiä vaikutuksia, ei se ole enää vain yksityisasia.
 – Yhdenvertaisuus ei tarkoita sitä, että kaikkia kohdellaan samalla tavalla, vaan sitä, ettei ketään kohdella toisia paremmin tai huonommin ilman, että on riittävä ja asiaankuuluva peruste, Kauppinen toteaa.
 Yhdenvertaisuusvaltuutettu katsoo, että hengen ja terveyden suojelemiseksi yhteiskunnassa voidaan asettaa erilaisia rajoituksia. Ne pitää kuitenkin suhteuttaa kulloiseenkin tartuntatautitilanteeseen. Myös koronapassin käyttö on Stenmanin mukaan hyväksyttävää, jos sillä voidaan helpottaa tautitilannetta.
 Yhdenvertaisuusvaltuutettu kuitenkin huomauttaa, ettei ihmisille välttämättömiä palveluita saa rajoittaa.
 – Ihmisen pitää esimerkiksi voida käydä kaupassa, pankissa ja päästä terveyskeskukseen, Stenman summaa.
 Myös Kauppinen toteaa, etteivät rokottamattomiin kohdistuvat rajoitukset saa olla rangaistusluonteisia. Keneltäkään ei pidä kieltää toimintaa, johon ei liity merkittävää terveysriskiä, eikä tavallisen elämän kannalta välttämättömiä asioita tule rajoittaa.
 Ihmiset, jotka edelleen epäröivät rokotuksia tai suhtautuvat niihin kielteisesti, ovat monesti niitä, jotka jo valmiiksi suhtautuvat epäilevästi viranomaisiin ja jopa tieteeseen.
 – Jos koronapassin vuoksi joutuu liian paljon yhteisen toiminnan ulkopuolelle, se voi johtaa entistä suurempaan epäluottamukseen, suuttumiseen ja poliittiseen polarisaatioon. Onkin tärkeää, että vapaaehtoisesti rokottamattomia ei syyllistetä vaan ainoastaan kannustetaan rokotukseen, Kauppinen toteaa.
 Lue myös:   Kunnat jakavat kolmansia koronarokoteannoksia jo täyttä häkää – näin selviää, milloin on oma vuorosi
 Koronapassi saatava myös testien kautta
 Käytännöllisen filosofian professorin Antti Kauppisen mukaan on tilanteita, joissa voi olla eettisesti perusteltua olla ottamatta rokotetta. Jos rokotteen ottaminen aiheuttaisi sen ottajalle merkittävän riskin tai vaaran, on hyväksyttävää jättää rokote väliin.
 Toisaalta Kauppisen mielestä on kohtuullista edellyttää, että rokottamattomat osallistuvat jollain tavalla yhteisen uhan torjumiseen. Yksi keino voi olla jättäytyä pois riskialttiista tapahtumista.
 Myös yhdenvertaisuusvaltuutettu Kristina Stenman vetoaa yhteisvastuuseen. Rajoituksilla, koronapassilla ja rokotuksilla suojellaan terveydentilansa vuoksi heikommassa asemassa olevien mahdollisuus saada hoitoa.
 – Voimme suojella niitä ihmisiä, joiden pääsy esimerkiksi isoon leikkaukseen viivästyisi, jos on paljon koronapotilaita.
 Kauppinen pitää tärkeänä, että erilaisten maailmankatsomusten tai vakaumusten vuoksi koronapassin voi saada monella eri tavalla, esimerkiksi käymällä säännöllisesti koronatestissä.
 – Jos sieltä tulee negatiivinen tulos, voi osallistua samalla tavalla kuin rokotetut, koska yhtä lailla muodostaa toisille pienen riskin.
 Voit keskustella aiheesta lauantaihin 20. marraskuuta kello 23:een saakka.
 Lisää aiheesta:
 Euroopassa koronatartunnat ovat edelleen nousussa, vaikka rajoituksia on monessa maassa kiristetty uudelleen
 Kiina tukahduttaa koronaviruksen deltamuunnosta kovin ottein – kiinalaisia kuohuttaa hotellikaranteeniin määrätyn naisen koiran tappaminen
 Jos haluat lätkämatsiin tai konserttiin, saatat jatkossa tarvita koronapassin – katso, missä rajoitukset laajenevat ja mitä se tarkoittaa
 Johtajaylilääkäri kiirehtisi yli 5-vuotiaiden rokotuksia – tartuntoja tapahtuu myös koulu- ja tarhaympäristössä

Onko rokottamattomuus syy rajoittaa elämää vai onko se syrjintää? Näin vastaavat eettisyyteen perehtynyt filosofi ja yhdenvertaisuusvaltuutettu


Summary: Jos hylkäämme ihmisarvon kunnioittamisen, emme ole sen  parempia kuin itsevaltaiset naapurimme, kirjoittaa Valko-Venäjän siirtolaiskriisistä raportoinut kirjeenvaihtaja Erkka Mikkonen.

Ensiksi tärkein.
 Euroopan unionin rajaseudulla on ihmisiä, jotka kuolevat yrittäessään kylmissään ja nälissään päästä Valko-Venäjältä eteenpäin Puolan kautta Saksaan.
 Kun tapasin neljän päivän ajan näitä lähinnä Lähi-idästä tulleita parempaa elämää etsiviä ihmisiä, aloin tuntea heidän kasvojaan.
 Tuo on se 19-vuotias kurdi, joka latasi puhelintaan minun vara-akustani. Tuon toisen miehen pojalle annoin omenan, kun tämä kertoi poikansa täyttäneen edellisenä päivänä kaksi vuotta. Tuossa taas on se syyrialainen, joka osaa vähän venäjää.
 Keskiviikkona Valko-Venäjä vihdoin avasi rajan lähellä sijaitsevan varastohallin suojaksi siirtolaisille. Tämä mahdollisesti pelasti yli viikon ulkosalla yöpakkasissa värjötelleiden ihmisten henkiä.
 Mutta kuolonuhreilta ei ole vältytty.
 Eilen torstaina puolalainen avustusjärjestö kertoi  Twitterissä , että avustajat olivat löytäneet sekametsässä puolentoista kuukauden ajan piileskelleen huonokuntoisen seurueen.
 Järjestön mukaan ryhmään kuulunut nainen sanoi menettäneensä vuoden ikäisen lapsensa metsässä.
 Kun ajattelen näitä epätoivon vallassa toimivia ihmisiä, rintaani iskee pakahduttava tunne.
 Lähinnä Lähi-idästä saapuneet siirtolaiset kerääntyivät suureksi leiriksi Puolan ja samalla Euroopan unionin rajalle marraskuun alkupuolella. Erkka Mikkonen / Yle
 Sitten toiseksi tärkein.
 Valko-Venäjä haluaa, että minä ja yleisöni koemme tämän saman pakahduttavan tunteen.
 Kyse on erittäin kyynisestä operaatiosta.
 Valko-Venäjä on houkutellut siirtolaisia maahansa myöntämällä viisumeita, järjestämällä matkoja sekä opastamalla ja jopa painostamalla ihmisiä rajan yli Euroopan unioniin.
 Maan turvallisuusjoukot pahoinpitelevät ja ryöstävät siirtolaisia samalla, kun muulle maailmalle näytetään kuvia soppatykeistä.
 Kun eilen saavuin  Minskin lentoasemalle kysymään  ensimmäisellä palautuslennolla Irakiin lähetettyjen ihmisten tuntemuksia, paikan päällä tehtiin ensin kaikki voitava, jotta en olisi päässyt juttelemaan heidän kanssaan.
 Valko-Venäjä ei halunnut ketään häiritsemään kertomusta, jonka mukaan kaikki irakilaiset palasivat vapaaehtoisesti kotimaahansa.
 Meneillään on propagandakampanja.  Valko-Venäjä yhdessä Venäjän kanssa väittävät nyt Euroopan unionin käyttävän siirtolaisia hyväkseen hybridisodan välineenä, kun ihmisten pääsy estetään Puolaan.
 Todellisuudessa idästä yritetään horjuttaa siirtolaisten avulla Euroopan unionin yhtenäisyyttä.
 Englanninkielisen The Minsk Times -sanomalehden kannessa katsoo nappisilmäinen siirtolaistyttö. Valko-Venäjän valtion asiaa ajavan lehden otsikko huutaa, että Puolan rajalla heikoin kärsii eniten. Kaiken kyynisyydenkin keskellä tämä on täysin totta.
 Siirtolaisista on tullut heitteille jätettyjä pelinappuloita, joiden kohtalo ei tunnu kiinnostavan ketään. Jos me hylkäämme ihmisarvon kunnioittamisen, emme ole sen parempia kuin itsevaltaiset naapurimme.
 Lisää aiheesta:
 Grafiikat kertovat: Liikenne EU:n itärajalla räjähti kesällä – silti itäinen reitti on yhä vähiten käytetty tie Eurooppaan
 "Poliisi toi meidät hotellista väkisin" – Ylen kirjeenvaihtaja tapasi Minskin lentokentällä vastahakoisia Irakiin palaajia
 "Olemme Valko-Venäjän hallituksen ase" – Ylen kirjeenvaihtajan tapaama siirtolainen sanoo, että Valko-Venäjä ei päästä Puolan rajalla olevia poistumaan
 Ylen kirjeenvaihtaja Valko-Venäjän rajalla: Siirtolaiset kertovat turhautumisestaan ja Puolan kovista toimista
 Ylen kirjeenvaihtaja kertoo Valko-Venäjän pakottaneen siirtolaisia rajanylityspaikalle
 Yle tapasi Pohjois-Irakissa salakuljettajan, joka kertoi, miten ihmisiä viedään vaivihkaa rajojen yli Euroopassa – "Tiedämme, mistä mennä"

Kirjeenvaihtajalta: Valko-Venäjän kyynisellä siirtolaisoperaatiolla isketään myötätuntoomme, jonka pitäisi olla arvojemme perusta


Summary: Helsingin maankäyttöjohtajan Rikhard Mannisen mukaan Sörnäistentunnelin mahdollistama pikaraitiotie tukee kaupungin asuntotuotatotavoitteiden toteutumista. Apulaispormestari Anni Sinnemäki on täysin eri mieltä.

Helsingin maankäyttöjohtaja  Rikhard Mannisen  mukaan  kiistellyllä Sörnäistentunnelilla  on merkitystä kaupungin asuntotuotantotavoitteiden toteuttamisessa.
 Helsinki on nostamassa vuotuista tavoitettaan jopa 8 000 uuteen asuntoon vuoden 2023 alusta. Mannisen mukaan tälle täytyy luoda maankäytön ja liikenteen suunnittelulla edellytykset. Nykyinen tavoite on 7 000 uutta asuntoa vuodessa.
 – Liikennejärjestelmä on kokonaisuus, johon liittyy tunnelin lisäksi muita liikennehankkeita ja investointeja, joilla on suoraan merkitystä asuntorakentamisen kannalta, Manninen sanoo.
 Mannisen mukaan esimerkiksi Viikin-Malmin pikaraitiotien rakentamisen edellyttämien Kustaa Vaasan tien risteyksen liikennejärjestelyiden ja niin kutsutun raidejokeri 0 -raitiotien toteuttamisen on katsottu edellyttävän tunnelin rakentamisesta päättämistä.
 – Näillä raitiotiehankkeilla luodaan hyvinkin kestävää yhdyskuntarakennetta, jonka varaan asuntotuotantoa pyritään suuntaamaan, Manninen sanoo.
 Hänen mukaansa toimivat liikenneyhteydet ovat yksi keskeisimmistä asioista kaupungin kestävän kasvun ja onnistuneen asuntotuotannon kannalta.
 Manninen sanoo, että erityisesti Sörnäistentunnelin mahdollistamat uudet liikenneratkaisut voisivat tukea Kalasataman lisäksi Hermanninrannan, Viikin, Malmin sekä Lahdenväylän varteen suunniteltua uutta asuntotuotantoa.
 Manninen kertoo ilmastotavoitteiden vaikuttavan alati enemmän myös maankäytön ja rakentamisen ratkaisuihin. Hän sanoo, että asuntorakentamista ollaan suuntaamassa entistä enemmän raiteiden varsille.
 Tämä mahdollistaa sen, että yhä suurempi joukko ihmisiä voidaan saada joukkoliikenteen piiriin.
 – Asuntorakentamista tulee suunnata raideliikenteen varaan, jotta se on kestävällä pohjalla ilmastotavoitteiden kannalta, Manninen selventää.
 Sinnemäki: Tunneli ei tuo uusia mahdollisuuksia asuntotuotantoon
 Tunnelihanketta vastutavien vihreiden apulaispormestari  Anni Sinnemäki  (vihr.) on Mannisen kanssa eri mieltä. Hän katsoo, että Sörnäistentunneli ei tuo uusia mahdollisuuksia asuntotuotantoon.
 – Olen tästä hyvin eri mieltä, Sinnemäki sanoo.
 Sinnemäki toteaa, että esimerkiksi Hermannin rantatien ja Verkkosaaren seutu tullaan rakentamaan aivan samalla tavalla riippumatta siitä tuleeko tunnelia vai ei.
 Sinnemäki toteaa, että toimivat liikenneyhteydet ovat tietysti kaikki kaikessa.
 – Siihen pitäisikin keskittyä, että rakennetaan joukkoliikenneyhteyksien varrelle, eikä laittaa satoja miljoonia euroja ei-kannattaviin autoliikenneyhteyksiin, Sinnemäki sanoo.
 Manninen puolestaan katsoo tunnelin olevan osa kokonaisuutta. Hän sanoo, että maankäyttö- ja liikenneasioita tulee tarkastella kokonaisuutena.
 – Yksittäinen hanke kuten tunneli ei sinänsä ole ratkaiseva vaan se, että kokonaisuus, joka syntyy, on kestävällä pohjalla, Manninen sanoo.
 Hänen mukaansa tunnelin rakentaminen mahdollistaa paljon muita hankkeita kuten raitioteitä.
 Manninen muistuttaa, että näkymä autoiluunkin muuttuu, kun autot sähköistyvät. Manninen myöntää, että tilaa autot silti tarvitsevat ja ruuhkautuminen on näin aina mahdollista.
 "Ei tunneli ole edellytys yhdellekään joukkoliikennehankkeelle"
 Sinnemäki kertoo todella hämmästelevänsä puheita, että raidejokeri 0 -raitiotietä ei olisi mahdollista toteuttaa ilman tunnelia.
 Sinnemäki muistuttaa, että vihreät ovat useaan otteeseen esittäneet, että laadittaisiin suunnitelma, joka mahdollistaa raidejokeri 0 -raitiotien rakentamisen ilman tunnelia.
 – Ei tunneli ole edellytys yhdellekään joukkoliikennehankkeelle, Sinnemäki lataa.
 Uusi suuri autotunneliprojekti on nyt kuitenkin etenemässä. Helsingin kaupunginhallitus  päätti eilen esittää kaupunginvaltuustolle tunnelin rakentamista.
 Äänestys oli hyvin tiukka, sillä päätös syntyi äänin 8–7. Tunnelin rakentamista kannattivat kokoomus, SDP:n kaupunginhallituksen jäsenistä toinen, perussuomalaiset, RKP, KD ja Liike Nyt. Vihreät ja vasemmistoliitto vastustivat hanketta.
 Sinnemäki kertoo olevansa hyvin surullinen siitä, että kaupunginhallitus päätyi esittämään tunnelin rakentamista.
 – On harmillista, että käytetään 200 miljoonaa siihen, että saadaan Helsingin päästöjä kasvamaan, Sinnemäki sanoo.
 Manninen puolestaan toteaa, että tunnelin mahdollistamiin uusiin joukkoliikennesuunnitelmiin kuuluu muun muassa niin sanottu Jokeri 0 -pikaraitiotie, junatien muutokset, jo aloitetun Kalasatama–Pasila-raitiotien rakentaminen sekä Viikistä Malmille kulkevan pikaraitiotien rakentaminen.
 Suunnitelmissa on myös Itä-Vantaalta tulevan bussiliikenteeen ohjaaminen ainakin osittain Kalasatamaan.
 Helsingin asuntotuotanto ennätysluvuissa
 Mannisen mukaan Sörnäistentunnelin mahdollistamat pyöräily- ja jalankulkureitit antavat uusia mahdollisuuksia lisätä myös alueiden viihtyisyyttä.
 – Minun nähdäkseni tämä ei pidä lainkaan paikkansa. Sörnäistentunneli ei ole tuomassa meille mitään uutta asuntorakentamisen mahdollisuutta, Sinnemäki sanoo.
 Tällä erää asuntorakentaminen etenee Helsingissä varsin vahvasti. Kaupunki  on yltänyt viime aikoina jopa ennätyslukuihin pandemiasta huolimatta.  Vastaaviin lukuihin yllettiin viimeksi 1960-luvulla. Viime vuonna Helsinkiin valmistui yli 7 200 uutta asuntoa.
 Maankäyttöjohtaja Rikhard Manninen muistuttaa, että kasvavassa kaupungissa asuntoja todella myös tarvitaan.
 – Hyvän kehityksen pitää jatkua ja sille on luotava niin hyvä pohja kuin mahdollista, Manninen sanoo.
 Voit keskustella aiheesta lauantaihin 20.11.2021 kello 15 saakka.
 Lue myös:
 180 miljoonaa euroa maksavan Sörnäistentunnelin rakentamishanke etenee – kaupunkisuunnittelulautakunta hyväksyi suunnitelman
 Sörnäisten autotunneli nytkähti eteenpäin – Helsingin valtuusto hyväksyi asemakaavan muutoksen alueelle

Kiista Sörnäistentunnelista jatkuu: Maankäyttöjohtaja ja hänen pomonsa ovat täysin erimielisiä siitä, tuoko tunneli lisää asuntoja Helsinkiin


Summary: Median kurjuuskuvastossa kuuluvat edelleen kolonialistiset kaiut: valkoiset pelastajat ja avun passiiviset saajat. Asetelman ongelmallisuudesta keskusteltiin Ylen Viimeisessä sanassa.

Viikko sitten perjantaina Nenäpäivän suoran lähetyksen aikana kerättiin  yhteensä 3 004 865 euron lahjoituspotti  Aasian, Afrikan ja Etelä-Amerikan lapsien hyväksi. Mojovassa summassa on aihetta juhlaan.
 Sen sijaan se tapa, miten rahat saatiin kasaan, on taas herättänyt kriittistä keskustelua. Aiheesta puhuttiin myös Ylen mediaohjelma Viimeisessä sanassa.
 Yhteiskunnallinen vaikuttaja, ihmisoikeusaktivisti  Ujuni Ahmed  sanoo, että kun puhumme kehitysyhteistyöstä, kaikkien olisi hyvä muistaa, että sitä tehdään yhdessä.
 – Asetelma, jossa avunsaajat näytetään passiivisina ilman mitään kontekstia, vahvistaa valkoisen pelastajan näkökulmaa, Ahmed sanoo.
 Valkoisen pelastajan näkökulmalla  tarkoitetaan etuoikeutettua ihmisistä, joka auttaa tai pelastaa huonommassa asemassa olevaa ihmistä. Asetelman ongelmallisuus liittyy muun muassa siihen, että se saattaa ylläpitää rasistisia stereotypioita ja palvella enemmänkin auttajaa kuin autettavaa.
 Globaaleihin kysymyksiin erikoistunutta aikakausilehti Maailman Kuvalehteä päätoimittava  Anni Valtonen  on samaa mieltä siitä, että yhteistyö loistaa Nenäpäivä-lähetyksissä poissaolollaan.
 – Fokus on valkoisen ihmisen tunnereaktiossa. Sillä tietenkin yritetään saada katsojassa aikaiseksi reaktio, jonka myötä lompakko aukeaa, Valtonen sanoo.
 Hänen mukaan asetelmaa olisi korkea aika muuttaa ajanmukaisemmaksi ja siten myös vastaamaan paremmin todellisuutta.
 – Tilanne ei ole se, että me yksin autamme. Paikalliset ovat itse mukana auttamistyössä. Sen pitäisi myös näkyä mediassa, Valtonen summaa.
  Maailman Kuvalehden päätoimittajan Anni Valtosen mielestä meidän on pakko reflektoida itseämme ja käydä vaikeita keskusteluja, koska muuten emme pääse eteenpäin. Jorge Gonzalez / Yle
 Sama tarina toistuu, vaikka muutosta on tapahtunut
 Median epätasa-arvoisia  valtarakenteita ylläpitävästä kurjuuskuvastosta  ja sen vanhanaikaisuudesta on keskustelu jo pitkään.  Nenäpäivän edustajatkin kertovat , että heillä mietitään jatkuvasti keinoja kehitysyhteistyöstä viestimiseen. Silti keskustelu kiertää kehää.
 – Ongelman ydin on se, että me emme ole oikeasti ja vakavasti sanottaneet sitä, mikä ongelman ydin on, mihin se johtaa ja kuinka vakavasta asiasta on kysymys, Ahmed sanoo.
 Valtosen mukaan asian kipeys ja vaikeus ovat asioita, jotka ovat jarruttaneet yhteiskunnallisen keskustelun käymistä.
 – Se vaatii meiltä syvää itsereflektiota ja monen asian miettimistä uudelleen. Mutta on syytä tehdä korjausliike. Maailma ei ole enää tällainen, Valtonen sanoo.
 Ongelmana valkoisen pelastajan näkökulmasta tehdyssä kehitysyhteistyöviestinnässä on Valtosen mukaan myös se ongelma, että kun sama tarina ja narratiivi vuodesta toiseen muuttuvat, ihmisille tulee helposti sellainen olo, että mikään ei ikinä muutu.
 – Ja se ei pidä paikkansa! Maailma muuttuu koko ajan ja kehitystä tapahtuu meidän tuellamme ja sitä ilman. Meillä on oikeus nähdä myös se, Valtonen muistuttaa.
 Monimuotoisuus lähtökohdaksi
 Ujuni Ahmedin mielestä kehitysyhteistyöstä viestimisen sudenkuopat olisi mahdollista välttää siten, että monimuotoisuus ja yhteistyö otetaan lähtökohdaksi heti kampanjoiden suunnitteluvaiheessa. Hän puhuu antirasistisista työvälineistä, eli aktiivisista keinoista, joiden tarkoituksena on vähentää ja vastustaa rasismia yhteiskunnassa ja koko maailmassa.
 – Diversiteetti ei saa näkyä vaan kampanjassa, vaan sen pitää olla mukana niissä pöydissä, joissa asioista päätetään. Tehdään esimerkiksi yhteistyötä diaspora-yhteisöjen kanssa. He näkevät sellaisia asioita, joita valkoinen tekijä ei näe, Ahmed sanoo.
 Ihmisoikeusaktivisti Ujuni Ahmedin mielestä keskustelun ytimessä on globaalin tasa-arvtyön ja yhdenvertaisuuden edistäminen ja se pitää tehdä yhdessä. Jorge Gonzalez / Yle
 Valtosen mielestä kehitysyhteistyökuvaston päivittäminen niin järjestöjen viestinnässä kuin mediassakin kaipaisi päivitystä myös siksi, koska suomalaisia ei pidä aliarvioida.  Neljä viidestä suomalaisesta pitää kehitysyhteistyötä tärkeänä asiana.
 – Median tarjoaman tunnereaktion tilalla voisi olla enemmän tietoa. Annetaan paikallisten ihmisten kertoa, mitä he tekevät asioiden parantamiseksi, Valtonen sanoo.
 Valtonen sanoo, että järjestöt ovat tehneet töitä sen eteen, että kehittyvien maiden kuvasto saataisiin toisenlaiseksi. Esimerkiksi nälänhädästä kärsiviä lapsia ei ole nähty mediassa enää vuosiin.
 – Nyt on siirrytty voimaannuttamiseen kuvastoon, jossa näytetään iloisia ihmisiä. Ongelma on edelleen sama: meidän avullamme he ovat iloisia. Mutta ollaan toki menty eteenpäin, Valtonen sanoo.
 Toimittajilla syytä itsereflektioon
 Somalitaustainen Ahmed muistuttaa, että median kurjuuskuvasto voi vaikuttaa myös maahanmuuttajataustaisiin ja rodullistettuihin suomalaisiin, jotka näkevät usein näkevät itsensä mediassa vain tietynlaisessa passiivisessa avuntarvitsijan asemassa.
 – Kyllähän se saa ihmisen pienentämään itseään, aiheuttaa identiteettikriisin, häpeäntunnetta ja juurettomuutta. Olen hyvässä ja etuoikeutetussa asemassa siinä, että olen päässyt näkemään itse, millaista Somaliassa on. Että se ei ole välttämättä sitä samaa kurjuutta, jota mediassa näkyy.
 Valtosen mielestä median tekijöiden on syytä pysähtyä miettimään, kuka on juttujen asiantuntija ja kuka jutun ylipäänsä tekee. Jokaisen valinnan kohdalla on itsereflektion paikka.
 – Mietin jokaisen jutun kohdalla: Mitä uutta tämä tuo jostain maasta tai kansanosasta? Syöttääkö tämä siihen samaan stereotypiseen koriin, vai tuleeko tässä jotain uutta? Voin työssäni yrittää laajentaa sitä maailmankuvaa valtamedian ohi. On turhauttavaa, kun sitä projektia ikään kuin sitten vesitetään.
 Lue myös:
 Lihakohu, Marinin some ja Afrikantähti -keskustelu? Ylen päätoimittaja Jokinen: "Ne ovat hattarauutisia – hampaita viiltelee ja harmittaa"
 STT:n päätoimittaja: On väärin, että toimittajat joutuvat selittämään virkamiehille, mitkä asiat ovat julkisia – viranomaisten pitäisi tuntea laki
 Suomalainen tapa kuvata koronaa on laimeaa, koska sairaalat eivät päästä mediaa teho-osastoille – HS:n kuvapäällikkö: Kuvan voimaa ei ymmärretä

Median kurjuuskuvasto on vanhanaikaista  – Maailman Kuvalehden päätoimittaja: "Fokus on edelleen valkoisen ihmisen tunnereaktiossa"


Summary: Ilmastodenialistit eivät enää useinkaan kiistä ilmastonmuutosta, mutta sen syistä ja seurauksista esitetään harhaanjohtavia väitteitä.

Britannian yleisradioyhtiö BBC on käynyt läpi eri kielillä kirjoitettuja Wikipedia-artikkeleita ilmastonmuutoksesta.  Katsauksesta paljastui , että eräillä kielillä ilmastonmuutoksesta esitetään vääriä väitteitä ja salaliittoteorioita.
 Esimerkiksi  swahilin -,  kazakin - ja valkovenäjänkielisillä Wikipedia-sivuilla kerrotaan, että tutkijat olisivat erimielisiä ilmaston lämpenemisen syistä. Todellisuudessa lähes kaikki ilmastotutkijat ovat todenneet lämpenemisen johtuvan ihmisen toiminnasta.
 Kroatiankielisestä artikkelista suuri osa on omistettu ilmastotieteen kyseenalaistamiselle ja salaliittoväitteille.
 Kiinankielinen Wikipedia puolestaan listaa auringon aktiivisuuden mahdolliseksi selitykseksi lämpötilojen nousulle.
 Wikipedia riippuvainen vapaaehtoisista toimittajistaan
 Vuonna 2001 käynnistetty Wikipedia on maailman suurin tietosivusto ja yksi maailman käytetyimmistä internetsivuista.
 Wikipediaa toimittavat vapaaehtoiset kirjoittajat, jotka kokoavat sivustolle tietoa lukemattomista aiheista. Nämä vapaaehtoiset myös valvovat sivustoa ja tekevät korjauksia, jos sivuille on päätynyt väärää tietoa.
 Englanninkielisen Wikipedian taustalla on 40 000 aktiivin yhteisö.
 Vapaaehtoisuudessa onkin Wikipedian heikkous. Monilla kielillä vapaaehtoisia on niukasti, jolloin korjauksia ei tehdä yhtä tiheällä seulalla. Koska kuka tahansa voi ryhtyä Wikipedian toimittajaksi, väärinkäytöksiä voi syntyä.
 Wikipediaa toimitetaan yli 300 kielellä. BBC:n mukaan yli 150 kielellä Wikipedian toimittajia on alle kymmenen.
 Tietosivustoa hallinnoi Wikimedia Foundation -yhdistys, joka ei puutu paikallisella tasolla toimitettuun aineistoon, sillä itsehallinnollisuus on Wikipedian keskeinen periaate.
 BBC:n haastattelussa Wikimedia Foundationin johtajistoon kuuluva  Alex Stinson  sanoo olevansa huolissaan toimittajakunnan kapeudesta.
 – Meidän on työnnettävä disinformaatio syrjään tieteestä. Mutta se onnistuu vain, jos tieteellisiä tekstejä lukemaan kykenevät ovat esillä kyseisellä kielellä, siinä asiayhteydessä ja siinä Wikipedia[-versiossa].
 Väärää tietoa erityisesti ilmastonmuutoksen syystä
 BBC on tutkinut , mitkä ovat nyt yleisimpiä sosiaalisessa mediassa liikkuvia vääriä väitteitä ilmastonmuutoksesta.
 Yleisradioyhtiön mukaan ilmastopolitiikan kritisoijat eivät juurikaan enää kiistä ilmaston lämpenemistä, mutta sen syistä, seurauksista ja estämistavoista esitetään monenlaisia väitteitä.
 Yksi yleisimmin esitetty väite ilmaston lämpenemisen syyksi on auringonpilkkujen vaikutus. Kun auringonpilkkuja esiintyy keskimääräistä enemmän, aurinko tuottaa enemmän maata lämmittävää säteilyä.
 Väitteen esittäjien mielestä tämä selittää ilmaston lämpenemisen. Heidän mukaansa tällä vuosisadalla on myös tapahtumassa normaaliin vaihteluun kuuluva "auringonpilkkuminimi", jolloin ilmasto taas viilenee.
 Ilmastotutkijat ovat todenneet, ettei väite pidä paikkaansa. Auringonpilkkujen vaikutus lämpenemiseen on enimmillään 0,1–0,2 astetta eli vain noin 10–20 prosenttia siitä, mitä ilmasto on jo lämmennyt. Sitäpaitsi  auringonpilkkujen määrä on laskenut  1950-luvulta lähtien samaan aikaan, kun ilmaston lämpeneminen on vain kiihtynyt.
 Lämpenemisestä on hyötyä?
 Ilmastonmuutoksesta on myös sanottu, että se olisi hyödyllinen ilmiö kylmässä ilmastossa asuville ihmisille. Ehkä jossain maapallon kylmimmissä osissa eläminen muuttuu helpommaksi.
 Yleisesti ottaen elinolot kuitenkin heikkenevät, kun sateiset osat maapallosta muuttuvat sateisemmiksi ja kuivat osat kuivuvat entisestään.
 BBC:n havaintojen mukaan paljon fossiilienergiaa käyttävissä maissa nettikeskustelijat pohtivat, että päästöttömään energiaan siirtyminen tekee ihmistä köyhempiä, koska hiili- ja öljyenergia pyörittävät maailmaa.
 BBC:n artikkelissa tähän vastataan toteamalla, ettei vanhoihin energiamuotoihin tarvitse ripustautua, sillä uusia teknologioita on tulossa niiden tilalle. Lisäksi on huomattava, että ilmastonmuutos aiheuttaa suuren riskin ihmisten elintasolle.
 Eräiden tutkimusten mukaan maailmantalous voi romahtaa jopa 18 prosenttia vuoteen 2050 mennessä, kun luonnononnettomuudet yleistyvät ja nouseva lämpötila haittaa ihmisten elämää, rakennuksia, liiketoimintaa ja ruuantuotantoa.
 Lue lisää:
 Martin Wardrope, 22, lähti alalle, jossa tahkotaan jopa 100 000 euron vuosipalkkaa – öljy tuo vaurauden Skotlannille, mutta nyt siitä on pakko luopua
 Ylen ilmastouutisten päivittyvä seuranta .

Salaliittoteoriat ja väärät ilmastoväitteet rehottavat – BBC kävi läpi eri kielillä tehtyjä Wikipedia-artikkeleita


Summary: Koronatilanteen takia aluehallintovirasto määrää Satakuntaan kokoontumisrajoituksen. Rajoituksesta huolimatta isompia tilaisuuksia voi järjestää koronapassin avulla.

Lounais-Suomen aluehallintovirasto kieltää sisätiloissa pidettävät yli viidenkymmenen ihmisen yleisötilaisuudet ja yleiset kokoukset Satakunnassa. Määräys on voimassa maanantaista 21.11. alkaen 22.12. saakka.
 Rajoituksen syynä on heikentynyt koronatilanne. Satakunta on koronaepidemian leviämisaluetta.
 Aluehallintoviraston rajoitus on odotettu. Satakunnan alueellinen tartuntatautien torjunnan  työryhmä toivoi  rajoitusta torstaina.
 Rajoituksesta huolimatta isompia tapahtumia voi järjestää, mutta niihin voi osallistua vain koronapassin avulla.  Sisään saa silloin  ottaa ainoastaan kahdesti koronarokotettuja henkilöitä, tuoreen negatiivisen testituloksen saaneita tai taudin viime aikoina sairastaneita henkilöitä.
 Aluehallintovirasto korostaa, että määräys on epidemiologisesti välttämätön koronatilanteen heikkenemien takia.
 Koko maakunnassa esiintyy tunnistamattomista lähteistä peräisin olevia tartuntoja ja tartuntaryppäitä. Terveydenhuolto on kuormittunut ja kuormituksen odotetaan kasvavan. Satasairaala kertoi perjantaina, että  osastohoidon tarvitsijoiden joukossa korostuvat  30–40-vuotiaat rokottamattomat henkilöt.
 Klo 17.30 täsmennetty koronapassin merkitystä.
 Lue lisää Satakunnan koronatilanteesta.
 Kuuntele tästä uusimmat Ylen radiouutiset Satakunnasta
 Lue täältä uusimmat Yle Uutiset Satakunnasta

Satakuntaan määrätään 50 ihmisen kokoontumisrajoitus


Summary: Palkinnon saaja julkistetaan 9. joulukuuta. Raati luki 103 kirjaa ja valitsi niiden joukosta ehdokkaat.

Kuopion kaupungin kirjallisuuspalkinnon saajaksi on ehdolla kuusi teosta. Kuopion kaupunginhallituksen nimeämä raati valitsi kirjat, joista lopullinen palkinnon saaja paljastetaan joulukuun alussa.
 Palkinnon suuruus on 12 000 euroa.
 Ehdokkaiden joukossa on niin kasvutarinoita, seikkailua kuin psykologista jännitystä, ja niissä liikutaan niin nykyajassa kuin menneessä. Yksi teoksista on novellikokoelma. Osa ehdolla olijoista on jo aiemmin saanut Savonia-palkinnon.
 Raati luki 103 kirjaa, kun  viime vuonna määrä oli 97 . Näin syntyi jälleen uusi ennätys palkinnon esivalinnan piiriin kuuluvista kirjoista.
 Ehdolla Savonia-palkinnon saajiksi vuonna 2021 ovat:
 Antti Heikkinen : Latu Martta Kaukonen : Terapiassa JP Koskinen : Haukansilmä Emilia Kukkala : Kaiken jälkeen Sirpa Kähkönen : Vihreä sali Maritta Lintunen : Boriksen lapset
 Savonia-palkinto myönnettiin ensi kerran vuonna 1986. Silloin sen sai Elina Karjalainen teoksellaan Tärisevä enkeli ja muita juttuja.
 Kirjallisuuspalkinto jaetaan tunnustuspalkintona savolaiselle kirjailijalle edellisten 12 kuukauden aikana julkaistusta merkittävästä kaunokirjallisesta teoksesta.
 Lue myös:
 Vuoden 2020 Savonia-palkitun Petra Rautiaisen haastattelu
 Vuoden 2019 Savonia-palkitun JP Koskisen haastattelu

Vuoden 2021 Savonia-ehdokkaat on julkistettu – kuusi kirjaa kisaa 12 000 euron palkinnosta


Summary: Joensuun kehitysjohtajan virasta vuosi sitten sivuun siirretty Janna Puumalainen on pyytänyt Itä-Suomen aluehallintovirastoa selvittämään, onko kaupungin johto syyllistynyt työpaikkakiusaamiseen.

Joensuussa virinnyt julkinen kiista kehitysjohtajan siirrosta toisiin tehtäviin uhkaa venyä kuukausien mittaiseksi.
 Kehitysjohtajan tehtävästä vuosi sitten sivuun siirretty  Janna Puumalainen  syyttää kaupungin johtoa työpaikkakiusaamisesta ja kertoo jättäneensä selvityspyynnön Itä-Suomen aluehallintoviraston työsuojeluun.
 Aluehallintovirastosta asiaa ei voida vahvistaa, sillä selvityspyynnöt ovat salassa pidettävää tietoa.
 – Haluan puhdistaa maineeni. Tällä hetkellä internetistä löytyy minun nimelläni ensimmäisenä uutiset epäluottamuksesta, Puumalainen toteaa.
 Aluehallintoviraston mukaan selvityspyynnön käsittely kestää keskimäärin 3–6 kuukautta.
 Kovin kritiikki kohdistuu kaupunginjohtajaan
 Asia nousi julkisuuteen, kun Janna Puumalainen julkaisi omissa sosiaalisen median kanavissaan tekstin, missä hän arvosteli kovasanaisesti kaupungin johtoa. Kovin kritiikki kohdistui etenkin kaupunginjohtaja  Kari Karjalaiseen  ja henkilöstöjohtaja  Sari Lempiäiseen . Myös Ylen haastattelussa Puumalainen arvosteli heitä suoraan.
 Puumalainen kertoo olevansa valmis viemään asian myös oikeuteen, mikäli aluehallintoviraston selvitys antaa vahvistuksen sille, että kyse on ollut työpaikkakiusaamisesta.
 Kaupunki: "Ei viitteitä kiusaamisesta"
 Joensuun kaupunki on laatinut kannanoton, jossa todetaan, ettei kiusaamisesta tai epäasiallisesta kohtelusta ole löytynyt mitään viitteitä.
 Saman asian vahvistaa kaupunginhallituksen puheenjohtaja  Juha Mustonen  (kesk.). Kaupunginhallitus päätti maanantaina, että kaupungin puolesta asiaa kommentoi Mustonen.
 – Tässä vaiheessa ei ole tiedossa, että johtavat viranhaltijat olisivat kiusanneet. Esimiehen velvollisuuteen kuuluu ottaa työntekijän työntekoon kantaa, jos siinä on huomautettavaa. Kun viranhaltijat ovat näin tehneet, se ei ole kiusaamista.
 Mustosen mukaan kiista on kaupungin kannalta kiusallinen, sillä asia puhuttaa ja syytökset rasittavat kaupungin johtoa. Kaupungin tehtävien hoitoon jupakalla ei kuitenkaan ole ollut vaikutusta.
 Joensuun kaupunginhallituksen puheenjohtaja Juha Mustonen (kesk.) pitää esiin nousseita syytöksiä ikävinä. Hän muistuttaa, ettei Joensuun kaupunki voi työnantajana kommentoida tapauksen yksityiskohtia. Heikki Haapalainen / Yle
 Taustalla luottamuspula
 Kiistan taustalla on Joensuun kaupungin henkilöstö- ja työllisyysjaoston runsas vuosi sitten tekemä päätös siirtää Janna Puumalainen vuoden määräajaksi hyvinvoinnin hankekoordinaattoriksi. Siirron perusteena oli luottamuspula.
 Kaupungin selvityksen mukaan Puumalainen oli muun muassa käyttänyt väärin työnantajan luottokorttia, laiminlyönyt sivutoimiluvan ilmoitusmenettelyä, käyttäytynyt epäasiallisesti ja toiminut vastoin työnantajan määräyksiä.
 Jo aiemmin kaupunginhallitus oli antanut Puumalaiselle varoituksen samoilla perusteilla. Viimeisin varoitus on tältä syksyltä ja se koskee luvatonta poissaoloa ja työnantajan ohjeiden noudattamatta jättämistä. Puumalainen pitää varoitusta aiheettomana.
 Puumalainen haluaisi jatkaa kehitysjohtajana
 Janna Puumalaisen siirrolle asetettu vuoden määräaika umpeutui syksyllä ja tällä hetkellä hänen työnkuvansa on pohdittavana. Käynnissä on muun muassa työkyvyn selvitys.
 Puumalainen olisi itse halukas jatkamaan kehitysjohtajana. Hän kertoo olevansa turhautunut siihen, ettei hänelle ole osoitettu riittävästi töitä, eivätkä tehtävät ole vastanneet hänen pätevyyttään.
 Kehitysjohtaja on yksi Joensuun kaupungin keskeisimmistä viroista ja viranhaltija on osa kaupungin johtoryhmää.
 Mikäli kaupunki haluaa pitää Puumalaisen sivussa kehitysjohtajan tehtävästä, tulee asia päätettäväksi henkilöstö- ja työllisyysjaostoon. Juha Mustonen arvioi, että tältä osin asia ratkennee jo loppuvuoden aikana. Sen sijaan kiusaamissyytösten käsittely venyy ensi vuoteen.
 Lue lisää:
 Joensuun kaupunki siirtää kehitysjohtajansa uusiin tehtäviin
 Joensuun kehitysjohtajalle kirjallinen varoitus – käyttänyt muun muassa väärin luottokorttia

Sivuun siirretty kehitysjohtaja syyttää Joensuun kaupungin johtoa kiusaamisesta – kaupunki kiistää syytökset


Summary: Poliisi myönsi jo aiemmin arvioineensa mielenosoituksen aiheuttaman turvallisuusuhan Valtioneuvoston linnalla väärin ja epäonnistuneensa viestinnässä. Ristiriitaa oli muun muassa poliisin ja ministereiden tapahtumakuvauksissa.

Helsingin poliisi on antanut Poliisihallitukselle selvityksen toimistaan Elokapinan mielenosoituksessa 8. lokakuuta.
 Osana mielenosoitusta joukko elokapinalaisia  kahlitsi itsensä Valtioneuvoston linnan eteen . Poliisi päätti mielenosoituksen noin kolme tuntia sen alkamisen jälkeen.
 Poliisilaitos katsoo, että saadun selvityksen mukaan mielenosoituksen päättämiseen on ollut lailliset perusteet.
 Mielenosoittajille annettiin mahdollisuus muuttaa toimintaansa sellaiseksi, joka voitaisiin kokoontumisvapautena turvata. Mielenosoituksen päättäminen koski käytännössä vain Valtioneuvoston linnan pääsisäänkäyntien hallintaa ja tukkimista, poliisin  tiedotteessa  kerrotaan.
 Myös alueen haltija oli pyytänyt mielenosoituksen siirtämistä tai purkamista Valtioneuvoston linnan sisäänkäynneiltä.
 Ristiriitaisia viestejä turvallisuusuhasta
 Tiedotteen mukaan operaation johtaja katsoi, että mielenosoitus muodosti Valtioneuvoston linnaan ja sen sisällä olleisiin suojattaviin henkilöihin kohdistuvan turvallisuusuhan.
 Jälkikäteen on selvityksen mukaan kuitenkin voitu todeta, ettei mielenosoitus muodostanut konkreettista turvallisuusuhkaa.
 – Tapahtuma-aikaan julkaistuissa tiedotteissa käytetyissä sanavalinnoissa on osittain epäonnistuttu. Poliisilaitoksen on jatkossa kiinnitettävä entistä enemmän huomiota viestinnän sanavalintoihin, tiedotteessa sanotaan.
 Poliisi kertoi heti mielenosoituksen jälkeen, että Valtioneuvoston linnan turvahenkilöt ohjasivat presidentin, ministerit ja virkamiehet ulos vaihtoehtoisten reittien kautta turvallisuusuhan vuoksi. Presidentti  Sauli Niinistö  sekä ministerit  Li Andersson  ja  Annika Saarikko  kuitenkin viestittivät  kulkeneensa normaalien reittien kautta .
 Myöskään valtioneuvoston linnan valmiusyksikkö ei pitänyt tilannetta uhkaavana, vaan  kuvasi tunnelmaa linnassa perjantai-iltapäivänä rauhalliseksi.
 Joidenkin mielenosoittajien kiinniotto kesti yli 24 tuntia
 Poliisi otti paikalla kiinni 51 mielenosoittajaa, joista joidenkin kiinniotto kesti yli 24 tuntia.
 Poliisin mukaan rikosperusteisesti kiinniotettuja on esitutkinnassa epäilty törkeästä julkisrauhan rikkomisesta, kokouksen estämisestä ja niskoittelusta poliisia vastaan. Riippumatta käsillä olevan asian rikosnimikkeistä, vapaudenmenetyksen keston olisi tullut olla tässä asiassa mahdollisimman lyhyt, tiedotteessa todetaan.
 Asiaan liittyen on tilanneorganisaation aikana ja jälkikäteen pyydetty konsultaatiota asiaan määrätyltä aluesyyttäjältä.
 Poliisilaitos ei ota kantaa rikosnimikkeisiin, koska tutkinta on kesken.
 Kolme kehityskohtaa
 Poliisipäällikkö  Lasse Aapio  nostaa esille kolme selvityksestä noussutta asiaa, joita Helsingin poliisilaitoksen tulee kehittää omassa toiminnassaan.
 Ensinnäkin viranomaisten välistä yhteistyötä on kehitettävä entisestään.
 Lisäksi viestinnän tulisi olla selkeää, oikea-aikaista ja luotettavaa, Aapio toteaa.
 – Viestinnässä meidän tulee olla entistäkin tarkempia, minkälaisia sanamuotoja käytämme ja missä ja millä tavoin viestimme. Kolmanneksi meidän on jatkossa kiinnitettävä huomiota tutkintatoimien riittävään resursointiin, jotta tutkintatoimet voidaan hoitaa viipymättä, eikä vapaudenmenetys kestä pidempään kuin on välttämätöntä, Aapio sanoo.
 Lue myös :
 Poliisihallitus aloittaa selvityksen poliisin toiminnasta Elokapinan mielenilmauksessa
 Oikeusoppinut: "Törkeä julkisrauhan rikkominen on raflaava rikosnimike" – poliisi vahvistaa pidättäneensä yhden Elokapinan mielenosoittajan
 Kun Elokapina estää liikenteen Mannerheimintiellä, media saapuu paikalle – miksi kansalaistottelemattomuus pääsee valokeilaan?

Poliisi selvitti toimiaan liittyen Elokapinan mielenosoitukseen lokakuussa – poliisipäällikkö: "Viestinnässä meidän tulee olla tarkempia"


Summary: Kunnat ovat päättäneet ensi vuoden kiinteistöveroprosenttinsa. Kiinteistövero nousee yhteensä 14 kunnassa. Laskijoita on epätavallisen monta. Kuntakohtainen taulukko löytyy jutun lopusta.

Mikä kunta rohmuaa ensi vuonna kovinta kiinteistöveroa kodeista, kesämökeistä ja muista rakennuksista? Mikä taas tyytyy maltillisempaan linjaan, pitää ennallaan tai jopa laskee?
 Tuoreet päätökset kuntien ensi vuoden kiinteistöveroprosenteista julkistettiin eilen. Sen mukaan korkeinta yleistä kiinteistöveroa, ns. "tonttiveroa" perii ensi vuonna Imatra 1,90 veroprosentillaan. Muita kärkiverottajia ovat Pyhäranta ja Kaskinen. (Voit katsoa kuntakohtaisia tietoja oheisesta kartasta ja jutun lopussa olevasta taulukosta)
 Matalinta taas perivät Ahvenanmaan kunnat, muutamat eivät itse asiassa peri sitä lainkaan. Manner-Suomen edullisin veroprosentti on alin sallittu eli 0,93 ja sen mukaan verottaa noin 40 kuntaa, muun muassa Helsinki.
 Vakituisen asunnon ankarin verottaja on ensi vuonna Kaskinen 1,00 prosentillaan. Muita ankaria ovat Vesanto, Pelkosenniemi ja Kaavi.
 Ahvenanmaalla taas ei yleisesti veroteta vakituista asuntoa lainkaan. Manner-Suomessa 26 kuntaa on tyytynyt alimpaan sallittuun verokantaan eli 0,41:een. Näitä ovat muun muassa Helsinki, Espoo ja Vantaa. Pääkaupunkiseudun asuntojen korkea arvo kuitenkin tekee sen, etteivät verolaskut ole maan edullisimmasta päästä.
 Muun kuin vakituisen asunnon kiinteistöveroprosentti eli ns. mökkivero on yleensä korkeampi kuin asunnon tai muun kiinteistön vero. Ensi vuoden kovin mökkiverokanta on 1,55 prosenttia ja sitä perivät Kajaani, Ristijärvi, Savonlinna, Pyhtää, Inkoo ja Toivakka. Monet näistä ovat suosittuja mökkikuntia.
 Alinta mökkiveroa (0,90) laskuttavat ahvenanmaalaiset Sottunga ja Maarianhamina. Manner-Suomen alinta sallittua eli 0,93 prosentin verokantaa noudattaa 11 kuntaa, muun muassa Oulu, Rauma ja Iisalmi.
 14 nostaa kiinteistöveroa
 Kiinteistövero nousee yhteensä 14 kunnassa, ja korotukset ovat hyvin pieniä. Nostajia on alle puolet viime vuoden määrästä, ja laskijoita on epätavallisen monta. Yleistä kiinteistöveroa nostaa 11 ja laskee 5 kuntaa. Vakituisen asumisen kiinteistöveroprosentti nousee 9 kunnassa ja laskee 6 kunnassa. Muun kuin vakituisen asumisen kiinteistöveroprosentti nousee 9 kunnassa ja laskee 1 kunnassa.
 Kiinteistönomistajalle lähetettävä kiinteistöverolasku vaihtelee erittäin paljon paikkakunnittain ja asunnoittain. Esimerkiksi omakotiasujan lasku voi olla reilusta satasesta päälle tonniin vuodessa, joskus useampaankin. Kesämökkiläisen verolasku on yleensä 100-400 euroa.
 Kuntaliiton mukaan kiinteistöverojen yhteenlaskettu tuotto on ensi vuonna noin kaksi miljardia euroa. Suurin potti kertyy yleisestä kiinteistöverosta, johon kuuluu muun muassa maapohjat. Vakituisista asunnoista maksetaan veroa reilut 600 miljoonaa euroa ja ei-vakituisista (lähinnä kesämökeistä) noin 100 miljoonaa euroa.
 Kiinteistövero tuottaa kuntien verotuloista kahdeksisen prosenttia. Kiinteistöverotuotot ovat nousseet viime vuosina miltei vuosi vuodelta. Vuodesta 2016 tulot ovat nousseet noin 300 miljoonaa euroa.
 Alle liitetystä taulukosta voit näppärästi tarkistaa omasi tai minkä tahansa Suomen kunnan kiinteistöveroprosentit ensi vuodelle. Voit järjestää taulukon kunnittain korkeimmasta veroprosentista alhaisimpaan ja päinvastoin klikkaamalla sarakkeen yläreunaa.
 Voit keskustella aiheesta 20.11. klo 23 asti.
 Lue myös:
 Katso kuinka paljon kuntasi perii veroa – ennätysharva kunta korottaa nyt tuloveroaan, yksi jää historiaan kaikkien aikojen kovimpana verottajana
 Omakotitalon kiinteistövero jopa päälle 3000 euroa vuodessa –
katso listat maan kalleimmista verottajakunnista
 Jopa kymmenet kunnat voivat kiristää kesämökkien kiinteistöverotusta ensi vuodelle – katso, kuinka paljon oma mökkikuntasi verottaa
 Kiinteistöveroa ollaan uudistamassa, mutta suunnitelmat hirvittävät monia: "Kiinteistövero voi paikoin moninkertaistua, lakia lykättävä"

Katso paljonko kuntasi rohmuaa kiinteistöveroa ensi vuonna – muutama ei peri asuntoveroa lainkaan, kovin verottaja löytyy Etelä-Karjalasta


Summary: Valko-Venäjän johtaja Aljaksandr Lukašenka sanoi olevan täysin mahdollista, että hänen joukkonsa ovat auttaneet siirtolaisia rajan yli Puolaan.

Valko-Venäjän itsevaltainen presidentti  Aljaksandr Lukašenka  kertoo Britannian yleisradioyhtiön  BBC:n haastattelussa , että Valko-Venäjän hallituksen joukot ovat mahdollisesti auttaneet siirtolaisia Puolan rajalle.
 – Pidän sitä mahdollisena. Olemme slaaveja ja meillä on hyväntahtoisuutta. Joukkomme tiesivät, että siirtolaiset ovat menossa Saksaan. Ehkä joku on auttanut heitä, Lukašenka sanoi haastattelussa.
 Lukašenkan mukaan Valko-Venäjä on halunnut auttaa siirtolaisia, joiden se tiesi yrittävän Saksaan. Lukašenka kuitenkin kiisti, että Valko-Venäjä olisi houkutellut ihmisiä muiden muassa Irakista kiristääkseen Eurooppaa.
 – En kutsunut heitä tänne enkä suoraan sanottuna halua heidän kulkevan Valko-Venäjän läpi, Lukašenka sanoi BBC:lle.
 Euroopan unioni on syyttänyt Valko-Venäjän johtajaa Lukašenkaa siirtolaisten usuttamisesta EU-maiden rajoille.
 Lue tästä lisää, kuinka merkittävää laiton rajan ylittäminen EU:n itärajoilla on ollut
 Valko-Venäjän presidentin tiedottaja kertoi torstaina, että raja-alueella on arvioltaan 2 000 ihmistä. Tänä aamuna Valko-Venäjän rajavalvontaviranomaiset sanoivat, että siirtolaisleirit on tyhjennetty ja ihmiset ovat lähteneet pois raja-alueelta.
 Puolan viranomaiset kuitenkin sanoivat perjantaina, että sadat siirtolaiset ovat jälleen yrittäneet ylittää Valko-Venäjän Puolan vastaisen rajan.
 Kaikkiaan ryhmissä oli yli 500 ihmistä. Rajavartijoiden mukaan osa heitteli kiviä ja kyynelkaasukranaatteja viranomaisia päin.
 Lue tästä Valko-Venäjän puolella rajakriisiä seuranneen kirjeenvaihtaja Erkka Mikkosen ajatuksia tilanteesta
 Torstaina Valko-Venäjältä järjestettiin  ensimmäinen palautuslento  Irakiin sitten viime elokuun. Koneessa oli 430 ihmistä.

Lukašenka BBC:lle Valko-Venäjälle tulleista siirtolaisista: "En kutsunut heitä tänne"


Summary: Presidentti Joe Bidenin sosiaaliturvapaketin sisällöstä väännetään seuraavaksi senaatissa. Historiallisen sosiaaliturvauudistuksen sisältö voi vielä muuttua, sillä demokraattipuolueessa on ollut erimielisyyksiä paketin sisällöstä.

Yhdysvaltain presidentti  Joe Bidenin  historialliseksi kutsuttu sosiaaliturvapaketti on hyväksytty Yhdysvalloissa kongressin edustajainhuoneessa perjantaina.
 Edustajainhuone hyväksyi lain äänin 220–213. Lakia vastaan äänestivät kaikki edustajainhuoneen republikaanit sekä yksi demokraatti.
 Seuraavaksi paketti etenee senaattiin, jossa sen on vielä saatava hyväksyntä.
 Demokraatit kuitenkin uskovat, että paketti saadaan läpi senaatissa jouluun mennessä, sillä demokraateilla on senaatissa hiuksenhieno enemmistö.
 1,8 biljoonan dollarin lakipaketti sisältää erilaisia sosiaaliturvaa laajentavia aloitteita sekä rahaa ilmastonmuutoksen torjuntaan.
 Lopullinen muoto voi kuitenkin muuttua, sillä sen sisällöstä neuvotellaan vielä senaatissa. Lisäksi pakettia ajavat demokraatit ovat keskenään erimielisiä sen sisällöstä.
 Historiallisesta sosiaaliturvauudistuksesta piti äänestää jo torstai-iltana, mutta edustajainhuoneen republikaaninen vähemmistöjohtaja  Kevin McCarthy  viivästytti äänestyksen aloittamista tuntikausia kestäneellä puheellaan.
 Myös Bidenin infrapaketti meni läpi
 Aiemmin tässä kuussa hyväksyttiin myös toinen Bidenin suuri hanke. Kongressin enemmistö äänesti marraskuun alussa noin 1,2 biljoonan dollarin infrastruktuuripaketin puolesta.
 Infrastruktuuripaketin tuomalla rahoituksella on tarkoitus kohentaa Yhdysvaltojen rapistuvaa liikenneverkkoa sekä tietoliikenneyhteyksiä.
 Lakipaketteja pidetään tärkeinä Bidenin presidenttikauden onnistumisen kannalta.
 Lue myös:

 Bidenin infrastruktuuripaketti meni läpi Yhdysvaltain edustajainhuoneessa – Puhemies Pelosi: Sosiaalipaketista äänestetään kiitospäivään mennessä
 Yhdysvalloissa yrityksille tulee tiukat koronasäännöt tammikuussa
 Analyysi: Päästöjätit jakelevat kauniita sanoja hetkellä, jona maailma janoaa rajuja ilmastotekoja

Bidenin sosiaaliturvauudistukselle vihreää valoa edustajainhuoneessa – demokraatit uskovat, että paketti saadaan läpi senaatissa jouluun mennessä


Summary: Toimittaja Renaz Ebrahimi ja avaruustieteilijä Esko Valtaoja ajautuivat Marja Sannikan haastattelussa sanaharkkaan nykyaktivismista. Molempien tavoite on edistää tasa-arvoa ja parempaa maailmaa, mutta yhteisiä keinoja siihen ei löytynyt.

Avaruustähtitieteen emeritusprofessori  Esko Valtaoja  ja toimittaja  Renaz Ebrahimi  etsivät keinoja taistella syrjintää vastaan  Marja Sannikan  haastattelussa. Kiivaassa keskustelussa Valtaoja oli sitä mieltä, että niin sanotussa cancel-kulttuurissa on toisinaan kyse liiallisesta kyttäämisestä, joka kääntyy itseään vastaan.
 – Me olemme vaarassa luisua siihen, minkä muistan hyvin 1970-luvun taistolaisuudesta. Tärkeintä oli puhdasoppisuus eikä suinkaan se, että tehtäisiin oikeasti jotain.
 Toimittaja  Renaz Ebrahimi  näkee asian toisin. Hänen mielestään kyse ei ole kyttäämisestä, vaan ihminen leimautuu pahaksi tai joksikin muuksi ainoastaan siinä tapauksessa, jos hän ei ota vastuuta sanomisistaan tai tekemisistään.
 – Vihdoin myös vähemmistöillä on mahdollisuus puhua sekä ottaa tilaa mediasta ja sosiaalisen median kautta. Niitä vääryyksiä, joita on monta sataa vuotta hyväksytty ja pidetty normina, nostetaan nyt tapetille.
 Ebrahimin mielestä usein on kyse siitä, että etuoikeutetut ihmiset tuntevat olonsa epämukavaksi, kun vääryyksistä puhutaan.
 – Koen, että me teemme tällä hetkellä oikein. Meidän pitää olla herkillä ja meillä kaikilla pitää olla vähän epämukavaa, jotta me pääsemme oikeasti siihen tasa-arvoiseen maailmaan.
 Valtaojan mielestä sanojen kyttäämistä olennaisempaa on keskittyä konkreettisiin tekoihin vääryyksien korjaamiseksi.
 – Sen sijaan, että me kytätään yksittäisiä sanoja tai sitä miten on tukka letitetty, niin koitetaan keskittyä siihen, mitä ihmiset oikeasti tekevät, ajattelevat ja tarkoittavat.
 Keskustelu sanojen ja tekojen merkityksestä syrjinnän vastaisessa taistelussa tulehdutti tilanteen täysin. Ebrahimi järkyttyi Esko Valtaojan käytettyä n-sanaa havainnollistaessaan esimerkkiään sanojen kontekstin merkityksestä.
 – Tämä on ihan superjärkyttävää, että olen tällaisessa tilassa, missä valkoinen ihminen ruskean ihmisen vieressä kaksi kertaa käyttää n-sanaa ihan tahallaan.
 Ebrahimin mielestä parempaa maailmaa edistääkseen jokaisen tulisi kuunnella muita ja olla sensitiivinen sekä tarkastella omia etuoikeuksiaan ja valtaansa kriittisesti.
 Valtaoja puolestaan tiivistää vielä sanomansa tasa-arvon ja yhdenvertaisuuden lisäämiseksi:
 – Enemmän tekoja ja vähemmän kyttäämistä.
 Katso Marja Sannikan koko jakso alta tai Yle Areenasta perjantaina 19.11.2021 klo 18. Jakson voi katsoa myös Yle TV1:llä klo 20.

Hyvä tapa edistää tasa-arvoa vai liiallista kyttäämistä? Kaksi eri laidan vaikuttajaa ajautui kiivaaseen väittelyyn keskustellessaan cancel-kulttuurista


Summary: Rokotukset ja koronapassi nostattavat myrskyisiä keskusteluja monessa perheessä ja kaveripiirissä. Pandemian pitkittyminen ahdistaa muutenkin. Psykoterapeutti kehottaa muistamaan hyvät asiat.

Suhtautuminen rokotteisiin ja korona-passiin jakaa tällä hetkellä voimakkaasti ihmisiä eri leireihin. Hattulalainen psykoterapeutti  Pia Yli-Pirilä  on surullinen siitä, että korona saattaa aiheuttaa hyvinkin kiivaita mielipide-eroja jopa perheen sisällä.
 Monessa perheessä joudutaan pohtimaan, miten perheen dynamiikkaan vaikuttaa, jos muut ovat ottaneet rokotteet, mutta yksi perheenjäsen ei suostu rokotukseen. Miten tilanteesta päästään eteenpäin? Entä miten käy ystävyyden, jos harrastusporukassa yksi altistuu ja sen jälkeen aletaan joukolla etsimään syyllistä?
 Lue lisää:   Onko rokottamattomuus syy rajoittaa elämää vai onko se syrjintää? Näin vastaavat eettisyyteen perehtynyt filosofi ja yhdenvertaisuusvaltuutettu
 Syyllistäminen ei ole ratkaisu. Psykoterapeutti kehottaa mielipide-eroista huolimatta pitämään yllä keskusteluyhteyttä ja pohtimaan ennen kaikkea omaa sekä muiden turvallisuutta.
 – Pitäisi muistaa, että jokaisella on vastuu erityisesti omasta itsestään. Katsottaisiin asioita terveyden kannalta, eli niin sanotusti mennään terveys edellä.
 Psykoterapeutti Pia Yli-Pirilän mielestä kannattaa tasaisin väliajoin muistuttaa itselle, mitkä asiat ovat ihan normaaleja.  Kati Turtola / Yle
 Pandemiatilanteen pitkittyminen ahdistaa
 Korona-aika on saanut meidät tarkkailemaan itseämme alituiseen. Jokainen nenän niiskaus voi olla merkki taudista. Päänsärky aiheuttaa huolen siitä, että kantaa virusta, jonka on voinut tietämättään myös tartuttaa läheisiin. Stressitasot ovat jatkuvasti korkealla.
 Psykoterapeutti Pia Yli-Pirilä on huomannut, että esimerkiksi kurkun selvitys teatterikatsomossa pannaan nykyään isosti merkille.
 – Kaikki kääntyvät katsomaan, kun joku aivastaa tai yskäisee. On psykologinenkin juttu, että kun pelkää yskimistä, niin juuri silloin alkaa yskittää.

 Yli-Pirilä kehottaa muistuttamaan itseä siitä, että erityisesti syksyllä nenä vuotaa välillä, se on normaalia. Ja joskus aivastuttaa tai yskittää.
 – Ei ajatella aina heti ensimmäisenä, että nyt minulla on korona ja tartutan pian muita.
 Marraskuussa myös valon vähyys vetää väkisinkin monen mielen matalaksi.
 – Jos ihmisellä on herkkyyttä alavireisyyteen, tämä pimeys ja synkkyys lisäävät sitä selvästi, sanoo Yli-Pirilä.
 Muistuta itseäsi kivoista asioista
 Koronan ja marraskuun aiheuttamassa alhossa psykoterapeutti Pia Yli-Pirilä kannustaa tietoisesti pohtimaan oman elämän hyviä asioita.
 – Mieti yksi hyvä asia ennen kuin menet nukkumaan. Sellainen, mistä olet saanut iloa itsellesi, vinkkaa Yli-Pirilä.
 Terttu Kauppinen Hämeenlinnasta kertoo olevansa vain helpottunut, kun korona-aikana ei ole täytynyt käydä missään.  Ville Välimäki / Yle
 Tehtävä voi toisinaan vaikuttaa vaikealta, mutta pienelläkin positiivisella seikalla saattaa olla merkitystä. On tärkeää, että synkkien ajatusten lisäksi mielessä olisi muutakin ajateltavaa.
 – Kannattaa kiinnittää huomiota myönteisiin asioihin, eikä ainoastaan synkkyyteen.
 Hän rohkaisee etsimään positiivista mielialaa luonnosta. Syyssateellakin voi ulkoilla, kunhan varusteet ovat kunnossa.
 – Itselläni on koira, ja sen kanssa on aina lähdettävä ulos. Tosin meidän koiramme kuvittelee olevansa sokerista, naurahtaa Yli-Pirilä.
 Voit keskustella aiheesta lauantaihin 20.11. klo 23:een asti.
 Lisää aiheesta:
 Sybila Pitkänen menetti läheisen, koska koronarokote jakoi heidät eri leiriin – Väestöliitto: Tämä repii perheitä ja ystävyyksiä

Koronapassi ja rokotukset repivät rikki ihmissuhteita – psykoterapeutti neuvoo säilyttämään keskusteluyhteyden, vaikka tunteet kuohuvat


Summary: Science-lehdessä julkaistun tuoreen selvityksen mukaan ensimmäinen tunnettu koronatapaus olikin Huananin kalatorin myyjä. Tutkijan mukaan tämä tukee teoriaa, että pandemia sai alkunsa eläintorilta laboratorion sijaan.

Ensimmäinen tunnettu koronatapaus olikin wuhanilainen torimyyjä, väittää  Science-lehdessä julkaistu yhdysvaltalaisselvitys . Aiemmin oletettiin, että "potilas nolla" olisi ollut kirjanpitäjä, jolla ei tiedetä olevan yhteyksiä koronapandemian alkulähteeksi epäillylle kalatorille.
 Maailman terveysjärjestö WHO:n johtama tutkijaryhmä selvitti alkuvuodesta koronapandemian alkuperää Kiinan Wuhanissa ja sen ympäristössä. Ryhmä haastatteli myös 41-vuotiasta kirjanpitäjää, jonka kerrotaan saaneen ensioireensa 8. joulukuuta 2019. Maaliskuisessa raportissaan WHO katsoi, että mies on ensimmäinen tiedossa oleva koronatapaus.
 Miehellä ei ollut yhteyksiä Huananin kalatorille.  Tämä ruokki teoriaa  siitä, että koronavirus olisi karannut Wuhanin virologian instituutissa sijaitsevasta laboratoriosta.
 Tuoreen selvityksen mukaan tiedot kirjanpitäjän oireista on kerätty virheellisesti, ja tunnetusti ensimmäiset koronaoireet todettiin Huananin kalatorilla myyjänä toimineella naisella 11. joulukuuta 2019.
 Hammasoperaatio aiheutti hämmennystä
 Arizonan yliopiston ympäristötieteiden ja evoluutiobiologian laitoksen johtaja  Michael Worobey  huomasi pandemian leviämistä kuvaavalla aikajanalla epäjohdonmukaisuuksia käydessään läpi koronaviruksen alkuperästä julkistettuja tietoja sekä aikaisessa vaiheessa koronaan sairastuneiden videohaastatteluja.
 Worobey havaitsi, että kirjanpitäjä kertoi kiinalaismedian haastattelussa saaneensa ensimmäiset koronaoireensa vasta 16. joulukuuta. Haastattelussa mies epäili saaneensa tartunnan "sairaalakäynnillään".
 Miehelle suoritettiin  suukirurginen toimenpide 8. joulukuuta , jonka jälkeen hänelle oli määrätty antibiootteja operaatiosta seuranneeseen kuumeeseen. Worobey epäilee, että tämä aiheutti virheen päivämäärässä.
 Worobeyn mukaan sairaalan potilastiedot sekä aiempi tutkimus vahvistavat päivämäärät.
 WHO:n tutkijaryhmään kuulunut professori  Peter Daszak  kertoo The New York Timesin mukaan olevansa vakuuttunut siitä, että Worobey on oikeassa.
 Daszakin mukaan tutkijaryhmä ei kysynyt kirjanpitäjältä tämän oireiden alkamisajankohtaa. Sen sijaan ryhmä sai tiedon koronapotilaita hoitaneelta Hubei Xinhuan sairaalalta, vaikkakaan miestä ei hoidettu siellä.
 Daszakin johtama EcoHealth Alliance on tehnyt vuosia  läheistä yhteistyötä  Wuhanin virologisen instituutin kanssa koronavirusten tutkimuksessa. Daszakia on arvosteltu eturistiriidasta kaksoisroolinsa vuoksi.
 Viruksen alkulähde kalatori?
 Teoriaa viruksen leviämisestä eläintorilta on kritisoitu mahdollisen tilastoharhan vuoksi: Koska viranomaiset käskivät sairaaloita ilmoittamaan kalatoriin linkittyneistä epäilyttävistä tapauksista, ne ovat myös voineet viedä huomiota viruksen leviämisestä muualla.
 Viranomaiset antoivat määräyksen 30. joulukuuta, joten Worobey kävi läpi tätä ennen tilastoituja tapauksia. Selvitys osoittaa, että myös huomattava osa varhaisimmista tunnetuista koronatartunnoista linkittyy Huananin kalatoriin tai sen läheisyyteen.
 Selvitys ei riitä antamaan tyhjentävää vastausta pandemian alkupisteestä. Worobey itse on aiemmin arvioinut viruksen geeniperimän muutosten perusteella, että se tarttui ihmisiin ensimmäisen kerran jo marraskuun 2019 puolivälissä. Monet asiantuntijat myös arvioivat, että Huananin kalatori on toiminut pikemminkin viruslinkona kuin pandemian alkuperänä.
 Worobey kuitenkin argumentoi, että selvitys tukee teoriaa siitä, että koronapandemia sai alkunsa eläintorilla.
 – Tässä 11 miljoonan ihmisen kaupungissa puolet varhaisista tapauksista linkittyvät jalkapallokentän kokoiseen paikkaan, Worobey sanoo The New York Timesin mukaan.
 Lue lisää aiheesta:
 Vuodettu asiakirja: tutkijat suunnittelivat muokkaavansa koronavirusta vaarallisempaan suuntaan Wuhanissa
 Sähköpostit paljastavat: Tutkija varoitti varhain Yhdysvaltain korona-asiantuntija Anthony Faucia, että virusta on mahdollisesti muokattu
 The Intercept: Wuhanin laboratoriossa tutkittiin ja muunneltiin lepakoiden koronaviruksia – Yhdysvaltain rahoituksella

Tutkijan yllättävä löytö: WHO erehtyi ensimmäisestä tunnetusta koronatapauksesta – “potilas nolla” olikin wuhanilaisen kalatorin myyjä


Summary: Lena Meriläiselle hoivaaminen ei ollut luontaista. Äidin sairaus sai olon välillä avuttomaksi. "Olen antanut itselleni anteeksi sen miten minä käyttäydyin, koska en minä osannut", Meriläinen kertoo.

Näyttelijä  Lena Meriläinen  on Yle Perjantain vieraana jaksossa, jonka aiheena on muistisairaan rinnalla kulkeminen. Meriläinen oli Alzheimerin tautia sairastavan äitinsä, tanssija ja koreografi  Ruth Matson  omaishoitaja vuosien ajan.
 – Se tuntui aika hurjalta, sillä olen ihminen, joka ei millään tavalla ole hoitohenkilö, enkä omaa tällaisia taitoja kuin näytellessäni, sanoo muun muassa  Syke -sairaalasarjasta tunnettu Meriläinen juontaja  Sean Ricksille .
 – On avuton olo. Sitä miettii, miten tässä pärjää ja mitä seuraavaksi, on peloissaan ja epätoivoinen ja ajattelee, että ei tästä tule mitään.
 Äidin sairaus aiheutti Meriläiselle paljon huolta ja hätää. Välillä ruuat paloivat mikrossa ja palokunta piti soittaa paikalle, kerran äiti paiskasi oven kiinni niin lujaa että se tippui saranoiltaan.
 Vaikeinta oli silloin, kun äiti ei ollut kiinni todellisuudessa lainkaan. Silloin äiti käyttäytyi vihaisesti, vaikka oikeasti hän taisi olla hädissään, Meriläinen arvelee.
 – Reagoin vain siihen käytökseen. Oli hätä siitä, miten osaan auttaa tätä ihmistä, ja tiesin, etten oikein osaa.
 – Kun minä suutuin, sanoin pahimmillaan, että kun sinulla on tuo Alzheimerin tauti niin et sinä ymmärrä yhtään mitään enkä minä jaksa sinua kohta enää, ja sitä minä kadun suuresti, Meriläinen jatkaa.
 Omaishoitajuus vei uupumukseen
 Äidillä ja tyttärellä oli temperamenttinen suhde, mutta äiti luotti siihen, että tytär pysyy hänen tukenaan. Vaikeiden aikojen joukossa oli lukuisia kauniita ja huumorintäytteisiä hetkiä.
 – Äidillä oli ihana huumorintaju. Kun olimme kahden, hän ei hävennyt tilannetta ja ymmärsi, ettei aina pärjää ja muista. Sitten kun hän kohelsi jotakin, me nauroimme sille yhdessä ja siitä sai tehdä vapaasti pilkkaa, Meriläinen kuvailee.
 Omaishoitajuus vei kuitenkin veronsa. Meriläinen uupui äitinsä rinnalla.
 – Äidille tärkeintä oli se, että minä pysyin hänen tukenaan, Lena Meriläinen kertoi Perjantai-ohjelmassa juontaja Sean Ricksille. Meri Lantela
 – Unohdin itseni täysin. Ainoa asia, missä olin vielä Lena, oli silloin kun olin töissä. Kaikki muut ajat mietin, mitä minun pitäisi tehdä äidin kanssa. Lähipiirikin alkoi huomata, että minä vain itkin ja olin kiukkuinen.
 Psykiatrinen sairaanhoitaja totesi nopeasti, että kyseessä oli uupumus. Meriläinen oli helpottunut siitä, että pahalle ololle oli vihdoin jokin nimi.
 "Olen antanut itselleni anteeksi"
 Meriläisen äiti Ruth Matso pääsi yhdeksän kuukautta ennen kuolemaansa hoivakotiin. Silloin tilanne rauhoittui. Viimeiset kuukaudet hoivakodissa hän oli täynnä rakkautta.
 – Äiti ei koskaan oppinut osoittamaan hellyyttä lapsuudessaan. Me välillä halasimme, mutta en koskaan muista olleeni äidin sylissä. Viimeisinä aikoina se oli niin ihanaa, kun äiti vaan rakasti, Meriläinen kertoo.
 Viimeiset kuukaudet äidin kanssa olivatkin Meriläiselle erityisen tärkeitä.
 – Äitini oli ihana ihminen, olen täynnä rakkautta häntä kohtaan. Ja olen myös antanut itselleni anteeksi sen miten minä käyttäydyin, koska en minä osannut.
 Lena Meriläinen ja muistiasiantuntija, sairaanhoitaja  Marko Mustiala  ovat Sean Ricksin vieraina Yle Perjantain lähetyksessä  Kun muisti pettää.  Jakson voi katsoa heti Areenasta tai televisiosta tänään perjantaina kello 21.05 Yle TV1:llä.

"Sanoin että sinulla on Alzheimer etkä ymmärrä mitään, ja sitä kadun suuresti" – näyttelijä Lena Meriläinen kertoo vuosista sairaan äidin rinnalla


Summary: Itärajan villisika-aidasta tehty selvitys piti ongelmana sitä, että aitaan jäisi runsaasti aukkoja esimerkiksi vesialueiden kohdalle. Maailmalla raja-aitojen kustannukset ovat vaihdelleet runsaasti.

Aitojen, porttien ja puomien rakentaminen

Suomen itärajan aitaaminen on noussut viime aikoina keskusteluun, kun erilaisia aitaratkaisuja itäiselle rajalle on ryhdytty toteuttamaan niin  Virossa ,  Liettuassa  kuin  Puolassakin .
 Huomio on kiinnittynyt varsinkin Valko-Venäjän ja Puolan rajalle, jonne  Valko-Venäjä on ohjannut siirtolaisia . Operaatiollaan Valko-Venäjä pyrkii aiheuttamaan ristiriitoja  räikeiden ihmisoikeusrikkomusten  takia pakotteita asettaneessa EU:ssa.
 Suomen itärajan aitaamisen nosti esiin kokoomuksen  Kai Mykkänen   Demokraatti-lehden haastattelussa . Mykkänen harkitsisi joidenkin osuuksien aitaamista, jotta rajan yli ei voisi vastaavalla tavalla tulla siirtolaisia kuin Liettuan ja Puolan rajoilla.
 Ylen haastattelema salakuljettaja  kertoi aiemmin viikolla, kuinka Puolan raja on mahdollista ylittää tietyistä kohdista. Salakuljettajan kertomaa ei kuitenkaan voida varmistaa. Valko-Venäjä on  ohjannut siirtolaisia  myös viralliselle rajanylityspaikalle.
 Rajavartiolaitoksen tilanne- ja riskianalyysikeskusta johtava  Mikko Lehmus  on aiemmin todennut STT:lle, että lainsäädännöllistä estettä raja-aidan rakentamiselle ei ole.
 Lehmus totesi kuitenkin, että käytännössä rajan aitaaminen on hankalaa ja “kaikille lienee selvää, että kattavasti sitä ei voida aidata tai muilla estelaitteilla kattaa”.
 – Rajan saa ylittää vain rajanylityspaikkojen kautta. Muualla pitää järjestää tehokas valvonta, niin että rajan ylittäminen sieltä ei ole mahdollista. Jos näin tapahtuu, rajanylittäjä saatetaan joko rikos- tai turvapaikkaprosessiin, jonka seurauksia voivat olla käännyttäminen tai turvapaikkaprosessin loppuun saattaminen, Lehmus sanoi haastattelussa.
 Raja-aidasta keskusteltiin  aiemmin viikolla Ykkösaamussa .
 Aitoja rakennettu rajoille viime vuosikymmenellä
 Rajavartiolaitoksesta ei haluttu perjantaina lähteä pohtimaan, mitä erilaiset rajan aitaamistavat tulisivat maksamaan. Aidan suunnittelu vaatisi poliittista päätöstä.
 Rajavartiolaitoksen viestinnästä todetaan, että erilaisten aitojen kustannuksia voi selvittää julkisista lähteistä.
 Viime vuosien suurimpia raja-aitoja on rakennettu Yhdysvalloissa, jossa muuri Meksikon ja Yhdysvaltojen väliselle rajalle oli yksi presidentti  Donald Trumpin   hankkeista .
 Monin paikoin vaikeaan maastoon rakennettu 727 kilometrin pituinen osuus uutta aitaa  tuli maksamaan 13 miljardia euroa  eli 56 miljoonaa euroa kilometriltä. Tulvat ovat rikkoneet osia aidasta, ja salakuljettajat  ovat onnistuneet ohittamaan  sen eri paikoista.
 Euroopassa Unkari on rakentanut Serbian ja Kroatian vastaiselle rajalleen yli 500 kilometrin mittaisen aidan estämään turvapaikanhakijoiden saapumista Unkariin ja Schengen-alueelle.
 Unkari pyysi vuonna 2017  EU:ta maksamaan 400 miljoonaa euroa eli sen mukaan puolet aidan kustannuksista. EU ei kuitenkaan osallistunut kuluihin. Unkarin rakennuttamassa aidassa on  monia teknisiä valvontalaitteita  ja siitä voi myös saada sähköiskun.
 Erilaisia aitarakennelmia on myös  monien muiden EU-maiden rajoilla .
 Aita itärajalla ei olisi estänyt villisikojen kulkua riittävästi
 Suomessa laajamittaista itärajan aitaamista on  selvitetty muutama vuosi sitten . Aitaaminen oli esillä keinona estää villisikojen liikkumista rajan yli, sillä ne voivat tuoda mukanaan sekä villi- että tuotantosioille tappavaa afrikkalaista sikaruttoa.
 Loppuvuodesta 2018 julkaistun Luonnonvarakeskuksen selvityksen pohjana oli valtakunnan rajaa myötäilevä 485 kilometrin pituinen panssariverkkoaita, joka ulottuisi Virolahdelta Nurmes-Kuhmo-rajalle.
 Selvityksen mukaan tällainen aita ei kuitenkaan pystyisi estämään villisian leviämistä Suomeen.
 – Itäsuomalainen vaaramaisema on erittäin haasteellista aidan rakentamiselle ja ylläpidolle. Karttatarkastelun perusteella aidan alueella olisi sian kulun mahdollistavia aukkoja yhteensä yli 100 kilometrin verran (teitä, rautateitä, ojia, vesistöjä, suo- ja kallioalueita). Nämä toimisivat selkeinä väylinä, joiden kautta villisiat ylittäisivät rajan, selvityksen tiivistelmässä todetaan.
 Suomen ja EU:n itäisin piste sijaitsee Ilomantsissa. Suomen ja Venäjän välinen raja kulkee Hattuvaaran kylän Virmajärvellä olevassa saaressa. Timo-Pekka Heima / Yle
 Selvityksen mukaan muualla maailmassa rakennettuihin aitoihin liittyy merkittäviä eläinten suojeluun ja kannanhoitoon osuvia ongelmia, koska aidat estävät eläinten liikkumista, vuosittaisia vaelluksia ja eristävät populaatiota geneettisesti.
 Selvityksessä villisika-aidan rakentaminen olisi maksanut arviolta reilut 30 000 euroa kilometriä kohti ilman raivaus- ja mahdollisia maanvuokrauskustannuksia. Kustannus on samaa luokkaa teiden varsille rakennettujen hirviaitojen kanssa.
 Aidan kokonaiskorkeus olisi ollut 2,3 metriä, josta maahan upotetaan 30 cm. Aitaa varten maastoon olisi raivattava neljä metriä leveä kaista.
 Raja monin paikoin vaikeakulkuisilla alueilla
 Suomen ja Venäjän välinen raja on noin 1 340 kilometriä, josta noin 1 290 kilometriä on maarajaa ja loppu vesirajaa. Suuri osa rajasta sijaitsee vaikeakulkuisilla erämaa-alueilla.
 Ylen haastattelema  Kaakkois-Suomen rajavartioston apulaiskomentaja  Jukka Lukkari  ei pitänyt koko rajan aitaamista järkevänä, mutta rajanylityspaikkojen läheisyyteen aidan rakentaminen voisi tulla kysymykseen.
 Lukkari korosti, että kyse on poliittisesta päätöksestä.
 Itärajan aitaamisen kustannukset ovat olleet äskettäin esillä myös  Iltalehdessä , jonka haastattelemat rakennusalan edustajat eivät pitäneet aidan rakentamista järkevänä. Lehti on kysynyt asiantuntijoilta esimerkiksi sähkö- ja orapihlaja-aitojen hintoja.
 Voit keskustella aiheesta 20.11. klo 23 saakka.
 Lue myös:
 Kirjeenvaihtajalta: Valko-Venäjän kyynisellä siirtolaisoperaatiolla isketään myötätuntoomme, jonka pitäisi olla arvojemme perusta
 Grafiikat kertovat: Liikenne EU:n itärajalla räjähti kesällä – silti itäinen reitti on yhä vähiten käytetty tie Eurooppaan
 Rajavartiolaitos seuraa Valko-Venäjän tilannetta ja hakee siitä oppia: "Kaikille lienee selvää, että itärajaa ei voida aidata"
 Suomi varautuu hybridiuhkiin  – sisäministeri Ohisalo: ”Valmiuslain uudistuksella viranomaisille tarvittavat keinot toimia”

Suomen mahdollisen raja-aidan tiellä monta estettä – muutaman vuoden vanha selvitys itärajan panssariverkkoaidasta ei suositellut rakentamista


Summary: Katastrofien keskellä -näyttelyn vetonaulana ovat videohuoneet, joissa luonnonkatastrofit voi kohdata immersiivisinä eli upottavina tilateoksina ja audiovisuaalisina elämyksinä.

Ympärillä räiskähtelevät salamat, puhurit vinkuvat, ukkonen jyrisee ja sade piiskaa. Sinimustat pyörteet vellovat ympärillä, ja kun lattia viettää yläsuuntaan, tulee vaikutelma, että kompuroisi vastatuuleen. Tällaiselta siis tuntuu olla kunnon myräkän keskipisteessä.
 Myrskyä simuloiva tila on yksi tiedekeskus Heurekan  Katastrofien keskellä  -näyttelyn neljästä huoneesta, joihin on simuloitu äänen ja videotaiteen avulla luonnonkatastrofeja: metsäpaloa, tulvaa ja maanjäristystä. Perimmäisenä ideana on moniaistinen immersio: katsoja voi upottautua katastrofien sisälle.
 – Tällaista kokonaisuutta ei Heurekassa ole aiemmin nähty. Olemme halunneet yhdistää erilaisia ilmaisukeinoja: perinteinen tiedekeskusnäyttely lienee jo kaikille tuttua kauraa, mutta tässä näyttelyssä on mukana myös ei-esittävää taidetta, projektipäällikkö  Joonas Juutilainen  Heurekasta toteaa.
 Projektipäällikkö Joonas Juutilainen maanjäristyssimulaation keskellä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Juutilaisen mukaan ei-esittävä eli abstrakti taide sopii tällaiseen kontekstiin erinomaisesti.
 – Ei-esittävä taide on hyvä keino käsitellä hankaliakin asioita. Esimerkiksi luonnonkatastrofit ovat aina hyvin henkilökohtaisia kokemuksia, ja näissä huoneissa tarjoamme ihmisille mahdollisuuden kokea niitä omakohtaisesti. Tällainen lähestymistapa tarjoaa myös mahdollisuuden käsitellä luonnonkatastrofeja hienovaraisesti, ilman mässäilyä.
 Heurekan simulaatiohuoneista tulevat väistämättä mieleen japanilaisen teamLab-taiteilijaryhmän tuotokset, joissa kolmiulotteisille pinnoille tapahtuvilla projisoinneilla eli videomappingillä venytetään digitaalisen teknologian ja ilmaisun rajoja, ja joita oli  nähtävillä  Helsingin Amos Rex -taidemuseossa pari vuotta sitten.
 – Voisi sanoa, että teamLabia on tässä näyttelyssä käytetty jonkinlaisen virstanpylväänä, Juutilainen myöntää.
 Tällaiselta näyttää myrskyn keskellä. Huoneen lattia nousee ylöspäin, jolloin tulee vaikutelma vastatuuleen kävelemisestä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Tulvahuoneen sisäänkäyntiä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Heurekan videoteoksissa on kyse immersiivisestä, moniaistisesta taiteesta: katsoja ikään kuin uppoaa teoksen sisälle.  Jussi Mankkinen / Yle
 Katastrofeissa asuu kauheus ja kauneus
 Tilateosten videoprojisoinnit on suunnitellut kansainvälisesti tunnettu unkarilainen valo- ja videomapping-taiteilija  László Zsolt Bordos , jonka teoksia on nähty Suomessa aiemminkin. Bordos on tehnyt  projisointeja  muun muassa Lux Helsinki - valofestivaalille ja visualisoinut tuomiokirkon uuteen uskoon. Heureka-projekti eroaa selvästi hänen aiemmista töistään.
 – Koronatilanne itse asiassa toi lisäaikaa teosten valmistamiseen, mikä oli minulle pelkästään hyvä asia. Myös lähestymistapa on ollut erilainen: rakennuksiin tehdyt projisoinnit ovat useimmiten esillä joitakin päiviä ja pimeään vuorokaudenaikaan, nämä teokset taas ovat nähtävillä lähes kahden vuoden ajan.
 Bordos koki tärkeäksi, että hänellä olisi projektin tiimoilta myös omakohtaisia kokemuksia luonnonkatastrofeista. Niinpä hän vieraili tänä vuonna Venetsiassa, kun tulvat olivat kaupungissa korkeimmillaan. Tämän jälkeen matka jatkui lomakohteena tunnetulle Gran Canarian saarella, jossa oli tuolloin riehunut tuhoisa metsäpalo.
 – Oli hyvin shokeeraavaa mennä hiiltyneeseen, pimeään ja mustaan metsään. Suurin järkytys oli se, ettei metsässä kuulunut lainkaan lintujen tai eläinten ääniä. Toisaalta ensimmäiset pikkuhyönteiset olivat jo saapuneet paikalle, mikä loi tilanteeseen toivoa. Joka tapauksessa tällaiset kokemukset olivat minulle tärkeitä lopputuloksen kannalta.
 Bordosin mukaan luonnonkatastrofeissa asuu sekä kauheus että kauneus, minkä takia ne ovat taiteilijalle inspiroivia.
 – Jos ajattelemme vaikkapa hidastettuja tulenlieskoja, kyse on kauniista plasmamaisesta liikkeestä. Yhtäkkiä tämä kaunis visuaalinen ilmiö voi kuitenkin riistäytyä käsistä ja johtaa tragediaan. Tulessa, maanjäristyksessä, tulvassa ja myrskyssä on kaikissa oma kauneutensa, mutta samalla ne voivat olla vaarallisia: kauneus voi olla myös tappavaa.
 Videohuoneiden äänimaailmasta vastaa tšekkiläinen säveltäjä ja muusikko Ondřej Skala.  Jussi Mankkinen / Yle
 László Zsolt Bordos on aiempiin projisointeihin kuuluu muun muassa Helsingin tuomiokirkon visualisoiminen uuteen uskoon.  Jussi Mankkinen / Yle
 Projisointien testaamista tulvahuoneessa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Partikkelit luovat suuria kokonaisuuksia
 László Zsolt Bordosin mukaan Heurekan immersiiviset huoneet edustavat mielikuvituksen luomaa taiteellista lähestymistapaa, mutta todellisuus leijuu jossakin taustalla. Bordos rakentaa visioitaan partikkeleilla, eli pienillä kappaleilla, joiden avulla voidaan luoda massiivisia animointeja ja liikkuvia kokonaisuuksia. Yksittäisten pienten partikkeleiden yhdessä luoma liike havainnollistuu esimerkiksi tämän jutun yläosassa olevalla videolla.
 – Olen halunnut pyydystää näihin neljään elementtiin niille ominaista käyttäytymistä. Erikoisefektejä olen välttänyt: lähtökohtana ovat nimenomaan olleet partikkelit, ja olen esimerkiksi pyrkinyt simuloimaan niiden avulla nesteen liikettä. Ja kun on työskennellyt pitkiä jaksoja partikkeleiden kanssa, sitä huomaa, että lähestulkoon kaikki ympärillämme pohjautuu partikkeleihin.
 Kuvassa olevia tukinalleja annetaan esimerkiksi evakuointikeskuksiin saapuneille perheille, jotka ovat paenneet metsäpaloja. Kuvan tukinallet ovat Australian Canberrasta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Katastrofien keskellä -näyttelyssä on mahdollista kokeilla erilaisia pelejä ja samalla testata resilienssiä eli kriisinkestävyyttä.  Jussi Mankkinen
 Toivon nyrkki -installaation, joka viittaa Mexico Cityssä vuonna 2017 tapahtuneeseen  maanjäristykseen.  Jussi Mankkinen / Yle
 Koska  Katastrofien keskellä  -näyttely tapahtuu Heurekassa, se ei ole pelkkää taidetta ja visuaalisia elämyksiä, vaan mukana on toki myös tieteellinen puoli. Näyttelyn tarkoituksena on rakentaa resilienssiä eli kriisinkestävyyttä esimerkeillä ja informaatiolla sekä pelimäisillä kohteilla.
 – Näyttelyn oleellinen viesti liittyy toivoon ja siihen, kuínka ihmiset pääsevät ylitse hankalistakin asioista. Menemme parempaan suuntaan, jos toimimme yhdessä ja uskomme tulevaisuuteen, Joonas Juutilainen summaa.
 Näyttelyn alkajaisiksi voi tehdä oman esittelyvideon.  Jussi Mankkinen / Yle

Miltä tuntuu myrsky tai maanjäristys? Heurekassa videotaide vie katastrofien keskelle ja paljastaa mullistusten yllättävän kauneuden


Summary: Vihreät painottavat vaaleissa ennaltaehkäiseviä terveyspalveluita ja vaativat terapiatakuuta kaikille hyvinvointialueille. Vihreiden mukaan hyvinvointivaltiota pitää sekä suojella että kehittää.

Vihreät käynnistivät virallisen aluevaalikampanja hyväksymällä puolueella vaaliohjelman sunnuntaina Helsingissä.
 Puolue nostaa kärkiteemoikseen ennaltaehkäisevät sote-palvelut, "ihmisiä kunnioittavan terveydenhoidon" ja mielenterveyspalvelut.
 Puolueen vt. puheenjohtaja  Iiris Suomelan  mukaan hyvinvointivaltiota tarvitaan, mutta sitä on samalla kehitettävä.
 – Yhdet haluavat purkaa hyvinvointivaltiota, toiset haluavat museoida sen muuttumattomaksi. Maailma muuttuu, mutta hyvinvointivaltiolle on edelleen iso tarve. Meidän mielestämme hyvinvointivaltiota on sekä puolustettava että uudistettava.
 Tässä työssä tarvitaan vihreiden mukaan alan ammattilaisten osaamista. Siksi henkilöstön riittävyydestä on pidettävä huolta ja sitä on kuultava, kun palveluita kehitetään.
 Oikea-aikaista, ennalta ehkäisevää työtä halutaan painottaa, jotta hoidon tarve ei kasvaisi liikaa.
 – Kun ihmiset saavat tarpeeksi varhain tarvitsemaansa tukea ja hoitoa, ei ole niin usein tarvetta kalliille ja kuormittaville erikoissairaanhoidon palveluille vastaisuudessa.
 Ihmisiä kunnioittavalla terveydenhoidolla puolue viittaa palveluja tarvitsevien ihmisten moninaisuuteen. Palvelut on vihreiden mukaan turvatta ihmisen tuloista ja taustasta riippumatta.
 – Usein ajatellaan, että erilaisten vähemmistöjen, kuten maahanmuuttajien, saamelaisten, transihmisten tai sateenkaariperheiden huomioiminen olisi pois enemmistöön kuuluvilta. Tämä ei pidä paikkaansa.
 Mielenterveyspalveluiden saatavuutta vihreät parantaisivat terapiatakuulla, joka tulisi voimaan jokaisella hyvinvointialueella.
 – Hyvinvointialueilla voimme varmistaa, että matalan kynnyksen mielenterveyspalveluihin panostetaan.
 Vihreiden tavoite on ylittää puolueen kuntavaalien tulos. Kuntavaaleissa vihreät menestyivät tavoitteitaa heikommin ja saivat 10,6 prosenttia äänistä.
 Lue lisäksi:
 Kokoomus vaatii aluevaaleissa sote-palveluihin "tervettä maalaisjärkeä", valinnanvapautta ja palveluseteleitä
 Keskusta vaatii vähintään yhtä sosiaali- ja terveysasemaa joka kuntaan – päävastustajina aluevaaleissa ovat keskittäminen ja kokoomus
 SDP lupaa, että terveydenhoitoa saa aina tarvittaessa – puolue ei kuitenkaan takaa yhtä sosiaali- ja terveysasemaa joka kuntaan
 Vasemmistoliitto peräänkuuluttaa sote-alan ammattilaisille nykyistä parempia työoloja
 Mistä aluevaltuutetut oikein päättävät? Kysyimme sotepomolta 5 kysymystä aluevaaleista

Vihreiden aluevaaliteemoina palveluiden oikea-aikaisuus ja yhdenvertaisuus – "Yhdet haluavat purkaa hyvinvointivaltiota, toisen haluavat museoida sen"


Summary: Vasemmistoliiton puheenjohtajan mukaan elinkeinoelämän järjestöt puuhaavat Suomeen porvarihallitusta.

Vasemmistoliiton puheenjohtaja  Li Andersson  sanoo, että puolue vaatii lisää panostuksia koronaepidemian rasittamiin lasten ja nuorten palveluihin ensi kevään kehysriihessä.
 Andersson puhui vasemmistoliiton puoluevaltuuston kokouksessa Helsingissä.
 – Vasemmistoliitto tulee ensi keväänä normaalin neuvotteluprosessin puitteissa esittämään riittävää ja vastuullista rahoitusta lasten ja nuorten palveluihin.
 Andersson viittasi puheessaan suoraan keskustan puheenjohtajan  Annika Saarikon  eiliseen puheeseen Rovaniemellä.
 – Kollegani Annika Saarikko totesi omassa puheessaan, että ”maatamme johtaa nyt sukupolvi, jonka aikuiselämän aikana raha on ollut halpaa alhaisen korkotason takia.” Mutta tämä meidän sukupolvi on myös se, joka vietti oman lapsuutensa ja nuoruutensa keskellä 90-luvun lamaa.
 Andersson sanoi edellyttävänsä, että myös muissa hallituspuolueissa ymmärretään, ettei kriisi ole vielä ohi lasten ja nuorten osalta. Hänen mukaansa hallitus on vahvistanut lasten ja nuorten hyvinvointia noin 300 miljoonalla eurolla.
 – Kriisin keskellä tehdyt määräaikaiset panostukset loppuvat ensi vuoteen. Vastuu lastemme ja nuortemme tulevaisuudesta ei voi olla yksin vasemmistoliiton tai opetusministerin kannettavana. Hallitus, joka on sitoutunut tekemään lapsimyönteistä politiikkaa, ei voi pettää lupauksiansa tämän maan lapsille.
 "Sote-palvelut kriisiytymässä"
 Anderssonin mukaan sosiaali- ja terveyspalvelut ovat Suomessa monin paikoin kriisiytymässä.
 Siksi hänen mukaansa on äärimmäisen tärkeää vastata lasten, nuorten ja heidän parissaan työskentelevien ammattilaisten hätään, jota Suomen varhaiskasvatuksessa, kouluissa ja oppilaitoksissa juuri nyt koetaan.
 – Väärät valinnat tulevat kalliiksi ihmisille ja yhteiskunnalle.
 Andersson: Valta Suomessa halutaan vaihtaa
 Puheenjohtaja Andersson kiinnitti puheensa alussa huomiota Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) alaisuuteen perustettuun Pro Markkinatalous -yhdistykseen.
 Anderssonin mukaan yhdistyksen kautta ajetaan porvarihallitusta Suomeen.
 – Vaikuttamisessa on kyse Elinkeinoelämän keskusliiton ja muiden elinkeinoelämän vahvojen etujärjestöjen tavoitteesta saada nykyinen valta vaihdettua Suomessa ja porvarihallitus takaisin valtaan.
 Lue lisäksi:
 Saarikko: Keskusta ei tule olemaan mukana hallituksessa, jossa keimaillaan talousryhdin hylkäämisen kanssa
 Marin hallitusyhteistyöstä: Kaikki asiat ovat ratkaistavissa, jos halua siihen löytyy
 Vihreiden Iiris Suomela: Suomen on kiritettävä EU:n ilmastopolitiikkaa, ei jarrutettava

Vasemmistoliiton Li Andersson: Lasten ja nuorten palveluihin on löydettävä keväällä riittävästi rahaa


Summary: Kuntoportaiden sijainneista Suomessa ei ole tarkkaa listausta. Laitoimme sadat portaat kartalle, mutta tarvitsemme apuasi. Kerro meille, mitkä hikiportaat jutusta puuttuvat.

On marraskuinen ilta. Kello ei ole vielä kovin paljon, mutta pimeää on silti, tietysti, niin kuin melkein aina marraskuussa Varsinais-Suomessa.
 Paraislainen  Christa Lindström  kipuaa ylös kuntoportaita. Pimeä ei haittaa, sillä askelmat on hyvin valaistu.
 – Käyn täällä noin kolme kertaa viikossa. Vaihtelevasti juoksen ja kävelen. Liikun joka päivä, joten tämä on hyvää vaihtelua liikkumiseen, sanoo Lindström.
 Christa Lindström ei ole suinkaan ainoa, joka on viime aikoina innostunut kuntoportaista. Kuntoporrasbuumi lähti aluilleen jo muutama vuosi sitten, mutta korona kasvatti kiinnostusta.
 Uusia portaita on rakennettu runsaasti eri puolille Suomea: Paraisten portaat  valmistuivat talkootöinä syyskuussa , Heinolassa vietettiin  kuntoportaiden avajaisia marraskuun alussa  ja 3 000 asukkaan Virolahdelle portaita  rakennettiin tänä vuonna peräti kahdet .
 Helsingissä puolestaan aloitettiin viime vuonna  kuntoporrasohjelma , jonka tavoitteena on rakentaa kaupunkiin yhdeksät uudet kuntoportaat vuoteen 2030 mennessä.
 Kokoamme alla olevalle kartalle kuntoportaiden sijainteja eri puolilta Suomea. Auta meitä täydentämään kartan tietoja ja ilmoita puuttuvista kuntoportaista.
 Tavallisia, omaperäisiä ja valtavia portaita
 Suomen kuntoportaista ei ole kattavaa listausta, joten tiedossa ei myöskään ole, minkä kokoisia kuntoportaita maastamme tarkalleen löytyy. Askelmien määrä, portaiden pituus ja korkeuserot kuitenkin vaihtelevat.
 Tässä jutussa esittelemme kolmet erilaiset portaat eri puolilta Suomea. Paraisten lisäksi esittelemme kuntoportaat Nilsiältä ja Lemistä.
 Asmo Raimoaho / Yle
 Paraisten Koirabaanan kuntoportaat ovat Varsinais-Suomen suurimmat. 470 askelman portaat ovat 180 metriä pitkät ja kohoavat 50 metrin korkeuteen. Paula Collin / Yle
 Paraisten Koirabaanan portaista poikkeuksellisen tekee niiden sijainti. Portaiden vieressä avautuu kaivos ja 130 metriä syvä avolouhos. Pimeällä se ei näy, mutta valoisassa ympäristän omaperäisyys on juoksijoidenkin ihasteltavissa.
 – Onhan tämä upea paikka, mutta itselle niin tuttu, että ihastelen maisemia vain samalla kun juoksen, kertoo marraskuun illassa juoksemassa ollut Christa Lindström.
 Porrastreeni on hänelle uusi harrastus, joka alkoi, kun Paraisten portaat valmistuivat. Hän kertoo, että kuntoporrasbuumia on selvästi ilmassa – ainakin Paraisilla.
 – Välillä täällä on jopa ruuhkaa. Lisäksi täällä näkee paljon sellaisia ihmisiä, jotka eivät ole välttämättä vähään aikaan liikkuneet ollenkaan, ja portaat ovat nyt innostaneet liikkumaan. Se on tosi hienoa.
 Hikistä hommaa, mutta tekee hyvää sekä keholle että mielelle. Tätä mieltä on Christa Lindström kuntoportaissa kävelemisestä ja juoksemisesta. Paula Collin / Yle
 Lemin uudet kuntoportaat avattiin syksyllä. Niitä oli ehditty jo odottaa. Nyt portaissa käyvät sulassa sovussa kuntoilemassa sekä ikäihmiset että palomiehet.  Riitta Väisänen / Yle
 Ilmainen liikuntapaikka kaikenikäisille
 Iso osa Suomen kuntoportaista on maltillisemman kokoisia, noin sadan askelman portaita. Yhdet sellaiset löytyy Lemiltä, Lappeenrannan kupeesta.
 3 000 asukkaan Lemille rakennettiin kunnan toiset kuntoportaat nyt syksyllä. Lemin kirkonkylän kuntoportaissa on 82 askelmaa ja pituutta niillä on 26 metriä.
 Lemin kunnan hyvinvointikoordinaattori  Kati Ahonen  kertoo, että portaita oli toivottu jo vuosia. Nyt niiden rakentaminen oli mahdollista kunnassa käynnissä olevan Kirkonkylä eloon! -hankkeen puitteissa.
 – Erityisesti ikäihmisiltä tuli toiveita portaista, sillä niissä liikkuminen on tehokasta ja voimaannuttavaa, Ahonen sanoo.
 Kävijöitä on jo nyt riittänyt, vaikka valaistus on vasta tulossa. Talvikunnossapitoakaan portaissa ei kunnan puolesta ole, mutta käyttäjät ovat ottaneet asian omiin käsiinsä. Ahonen kertoo, että kuntalaiset pyysivät harjoja portaiden ala- ja yläpäähän, jotta he voivat harjailla niitä puhtaaksi lumesta samalla kun kuntoilevat.
 – Kuntoportaiden trendikkyys on kasvanut, mutta tärkeintä on se, että pystymme tarjoamaan liikuntamahdollisuuksia kaikille ikään ja rahaan katsomatta, Ahonen muistuttaa.
 Nilsiäläinen Martti Taattula hakee portaista voimaa jalkoihin ennen kuin hiihtokausi alkaa. Kuntoilu on tärkeintä, mutta maisematkin ovat Tahkon portailla hyvät.  Sami Takkinen / Yle
 Lahtelaiset Satu Jokinen ja Mikko Salminen testasivat Tahkon portaita ensimmäistä kertaa. Sami Takkinen / Yle
 Sykkeet tapissa pelkällä kävelyllä
 Suomen suurimmat kuntoportaat löytyvät Tahkolta, Kuopion Nilsiästä. Puiden välissä laskettelurinteessä kiemurtelevat portaat ovat 800 metriä pitkät, 188 metriä korkeat ja askelmia on selätettävänä huimat 1054.
 Missä tahansa kuntoportaissa treenistä saa helpolla tehokasta, mutta Tahkon portaita ei tarvitse montaa kertaa edes takaisin kulkea. Tämän on huomannut myös nilsiäläinen  Martti Taattula , joka hakee portaista voimaa jalkoihin ennen hiihtokauden alkua.
 Sumuisena päivänä Tahkon portaissa ovat myös lahtelaiset  Satu Jokinen  ja  Mikko Salminen . He ovat menossa vaeltamaan, mutta päättivät aloittaa portaista.
 – En tiedä, onko hyvä idea ottaa tällainen kuntoilupätkä tähän alkuun, mutta tästä nyt lähdettiin, sanoo Satu Jokinen nauraen.
 Porrastreenin tehokkuus on tullut huomattua heti alkuun.
 – Sen kun vaan kävelet rappuja ylös niin sykkeet ovat tapissa ja reidet huutavat hoosiannaa, Jokinen toteaa.
 Voit keskustella aiheesta  Yle Tunnuksella . Kommentointi sulkeutuu 22.11. kello 23.
 Lue myös:
 Porrastreeni koukuttaa suomalaisia – muista nämä viisi asiaa ennen porrastreenin aloittamista
 Katso pysyisitkö vauhdissa mukana: 86-vuotias teräsvaari tekee säännöllisesti treeniä Puijon portaissa ja on kulkenut jo yli 2 miljoonaa askelmaa

Suomessa riehuu porrasbuumi, jolle ei näy loppua – auta meitä keräämään maan kaikki kuntoportaat kartalle ja etsi hakukoneella sinua lähimmät


Summary: Perinteisen hirvenlihakeiton puute peijaisissa herätti hämmennystä ja sai paikalliset pettymään Kainuussa. Selvitimme, miksi riistaruoan perinteinen asema on ja pysyy.

Hirvipeijaisten perinneruokaan kajoaminen nostatti keskustelun Kainuussa. Suomussalmen paikallinen Kovajärven metsästysseura sai osakseen negatiivista kommentointia, kun se tarjosi hirvipeijaisissa perinteisen hirvenlihakeiton sijaan kalakeittoa.
 Ennen kokematon tilanne hirvipeijaisissa Kainuussa: maanomistajille tarjottiin kalakeittoa, koska lihaa ei ollut
 Kovajärven metsästysseuran poikkeuksellisen tarjoilun taustalla oli metsästyslupien määrän putoaminen ja se, ettei seura ollut pyytänyt vielä kaikkia 12 sille luvattua hirveä ennen peijaisia.
 Kainuussa Suomussalmen pohjoisosassa toimivan Kovajärven metsästysseuran puheenjohtaja  Marko Väyrynen  yllättyi peijaisten saamasta negatiivisesta huomiosta.
 – Ihmettelin kavereideni kanssa sitä, että aikamoinen haloo tästä syntyi. Se kummastuttaa, kuinka kiivasta keskustelua tämä herättää.
 Miksi perinteestä poikkeaminen herättää tunteita? Kysyimme asiaa Metsästysmuseon amanuenssi  Pekka Alloselta . Hänen erikoisalaansa on suomalainen metsästysperinne.
 Allonen myöntää, että ajatus hirvipeijaisista ilman hirvenlihaa tuntuu oudolta. Perinne peijaisista on lähtöisin 1950-luvulta. Peijaisia vietettiin kiitokseksi maanomistajien vuokraamista metsästysmaista. Allosen mukaan lähes jokainen Suomen noin 4 000 metsästysseurasta noudattaa perinnettä yhä nykyään.
 – Peijaisista on kehittynyt kyläyhteisön yhteinen syysjuhla, jossa juhlitaan saalista ja kiitetään saaliista. Onnistunut jahti on aina ollut juhlan aihe.
 Peijaisperinteen juurille Peijaiset ovat erityisesti metsästäjien viettämä syksyinen, kekriin verrattava juhla. Sana peijaiset juontaa juurensa Kalevalaan ja karhupeijaisiin. Entisaikojen juhliin kuului myös uskonnollisuutta ja luonnon jumalien ja haltijoiden lepyttämistä suotuisan saaliin takaamiseksi. Suomen Metsästysmuseo kerää parhaillaan Metsästäjäliiton kanssa peijaisperinnettä kertomusten muodossa. Tarkoituksena on kerätä muistitietoa osaksi Metsästysmuseon arkistoja ja tutkimusmateriaaleja. Lähde: Pekka Allonen,  https://www.metsastysmuseo.fi/peijaiset/
 Allonen kertoo, että peijaisten perinteiseen juhlaan kuuluu riistaruoka, kuten hirvikeitto, puheita, tanssia ja näytelmiä. Keskiössä on hirvenlihan tarjoaminen läsnäolijoille.
 – Ihmiset ovat pettyneitä, jos näin ei ole. Silloin se ei tunnu oikealta peijaisjuhlalta. Kuin joulu ilman kinkkua, kun siihen on totuttu.
 Perinne ei ole enää perinne, jos sen keskeinen osa muuttuu. Allosen mielestä hirvipeijaisissa hirven roolia ei voi korvata.
 – Jos ei ole hirveä, kyseessä on joku muu juhla, Allonen summaa.
 Marko Väyrynen kertoo, että ruokatarjoilua mietittiin jo etukäteen metsästysseuran kesken. Seura halusi kunnioittaa perinteitä, mutta Väyrynen ei uskonut, että liha nousisi kynnyskysymykseksi.
 – En ajatellut, että keiton sisällöllä on niin suurta merkitystä. Meillä perinteen tarkoitus on ollut kiittää maanomistajia ja kerääntyä yhteen pitämään hauskaa ja keskustelemaan. Oletin sen olevan lihaa tärkeämpää.
 Väyrynen kertoo ymmärtävänsä kalakeiton saaman reaktion, vaikka keskustelu onkin ollut hänen mielestään liian kärkästä.
 – Tämä oli kokeilu. Todennäköisesti palautteen jälkeen emme kokeile tätä uudelleen.
 Mitä mieltä olet kalakeitosta hirvenlihakeiton sijaan? Voit keskustella aiheesta 20. marraskuuta kello 23:een asti.

Miksi lohikeiton tarjoaminen hirvipeijaisissa nosti haloon? "Kuin joulu ilman kinkkua", perustelee asiantuntija