Summary: Suomen tieyhdistys hoputtaa tiekuntia tarttumaan tilaisuuteen, kun rahaa kerrankin on tarjolla. Tiekuntien intoa jarruttaa se, että jopa puolet urakan kustannuksista pitää kaivaa omasta pussista.

Valtio on varannut yksityisteiden kunnostamiseen tuleville vuosille enemmän rahaa kuin aikoihin: 25 miljoonaa euroa per vuosi seuraavalle 12 vuodelle. Määrä on merkittävä, sillä avustuspotti on ollut aiemmin pienimmillään vain joitakin miljoonia euroja vuodessa.
 Tälle vuodelle on varattu vieläkin isompi, liki 30 miljoonan euron potti. Rahaa on vielä tuntuvasti jäljellä, ja viimevuotisiakin avustuksia on käyttämättä.
 Suomen Tieyhdistys kannustaa tiekuntia tarttumaan nyt toimeen ja perusparantamaan teitään. Yksityisteiden asiantuntija  Simo Takalammi   uskoo, että rahan jääminen käyttämättä on huono viesti valtiovallalle.
 – Korjattavaa kyllä olisi. Jos tiellä on painaumia, vesi seisoo, ojat ei vedä, siltaa ei ole kunnostettu vuosikausiin, on perusparantaminen syytä suunnitella.
 Rahaa on käyttämättä viimeiseltä kolmelta vuodelta yhteensä 27 miljoonaa euroa. Raha ei tee kauppaansa, sillä vaikka tiekunnissakin halutaan teiden pysyvän kunnossa, hinta voi olla liian kova avustuksesta huolimatta.
 Tämän Mikkelin Vehkasaareen johtavan sillan uusiminen maksaa noin 175 000 euroa. Valtio maksaa siitä 75 prosenttia ja kaupunki 20. Saarelaiset maksavat 600-700 euroa per pää. Niko Mannonen / Yle
 Avustusten hakeminen koetaan vaikeaksi
 Tien perusparannus maksaa 10 000-30 000 euroa kilometriä kohden. Valtion avustusta haetaan  ely-keskuksesta . Sitä voi saada perusparantamiseen 50 prosenttia kustannuksista ja siltojen kunnostamiseen 75 prosenttia kustannuksista.
 Loput tiekunnan osakkaiden pitää kaivaa omasta pussista, jollei kunnan avustuksia ole käytettävissä. Tieisännöitsijänä Etelä-Savossa ja Pohjois-Pohjanmaalla toimiva  Merja Öykkönen  arvelee, että se jarruttaa intoa kunnostamiseen.
 – Meillä on paljon tiekuntia, joissa on vain muutama osakas. Hinta on osakasta kohden silloin aika suuri.
 Tieisännöitsijä Merja Öykkönen arvelee, että korona-aika on jarruttanut peruskorjauksia, sillä tiekunnat ovat lykänneet kokouksia. Niko Mannonen / Yle
 Öykkönen arvelee, että tiekunnat kokevat myös avustusten hakemisen liian vaikeaksi. Perusparantamisen tai sillan korjaamisen suunnitelman pitää olla yksityiskohtainen ja kustannuslaskelmien tarkkoja. Hoitakunnassa on monesti henkilöitä, joilla ei ole tieasiantuntemusta.
 – Suunnitelmia tekemässä pitää olla päteviä henkilöitä, joten jo pelkille suunnitelmille tulee hintaa ennen kuin avustuksia voi edes hakea. Yhdessä tiekunnassani suunnitellaan juuri sillan uusimista ja pelkkä ennakkotyö maksaa noin 25 000 euroa.
 Vehkasaaren silta on 50 vuotta vanha. Niko Mannonen / Yle
 Öykkösen tiekunnista osa on jo hyödyntänyt valtion avustuksen ja tehnyt peruskorjauksen tielleen.
 – Tiet ovat tosi huonossa kunnossa. Peruskorjauksia on pakko tehdä, jotta ne pysyvät liikennöitävinä.
 Suomen Tieyhdistyksen Simo Takalammi muistuttaa kuntien avustuksista. Esimerkiksi Mikkelin kaupunki myöntää avustusta valtion avustuksen päälle. Silloin maksuosuus osakasta kohden saadaan kohtuulliseksi.
 – Yleensä tiekunnat ottavat lainaa vaikkapa kymmeneksi vuodeksi, jolloin kustannukset vuotta kohden eivät ole pahat, Takalammi sanoo.
 Tieasioiden hoitaminen ei innosta, vaikka kyse on omasta omaisuudesta
 Osaltaan perusparannusten tekemistä voi jarruttaa se, että tienvarren asukkaiden ja mökkiläisten into tiekunnan asioiden hoitamiseen on vähäinen. Monissa tiekunnissa on käynnissä sukupolvenvaihdos. Asioita on usein hoitanut vuosikymmeniä sama henkilö, jonka jäädessä pois tehtävistä uusia tulokkaita ei tahdo löytyä.
 Takalammi kannustaa ihmisiä mukaan. Korona-aika pakotti tiekunnatkin ottamaan haltuun sähköiset viestintätavat ja videokokoukset, joten mökkiläisetkin voivat olla helpommin hoitokunnissa mukana.
 – Kyse on kuitenkin omasta omaisuudesta ja sen hoitamisesta.
 Vehkasaarentie Mikkelissä on peruskorjattu tänä vuonna. Niko Mannonen / Yle
 Liikenne- ja viestintävirasto Traficomissa on huomattu, että yksityisteiden hoitamisessa kaivataan neuvontaa ja opastusta, ja Traficom on myöntänyt yleishyödyllisille yhteisöille ja esimerkiksi kunnille rahaa yksityisteiden  neuvontahankkeisiin .
 Hankkeissa voi esimerkiksi neuvoa miten tiekunta perustetaan, miten hallinto toimii tai miten valtionavustusta haetaan.
 Voit keskustella aiheesta 23.11. klo 23.00 saakka.

Yksityisteiden korjaamiseen on tarjolla tukeva avustuspotti, mutta rahaa makaa käyttämättä – "Korjattavaa kyllä olisi", sanoo asiantuntija


Summary: E-junat Helsinki-Kauklahti-Helsinki välillä on peruttu toistaiseksi. Tilanne aiheuttaa myöhästymiä myös muulle rantaradan liikenteelle.

VR:n lähijunaliikenteessä on häiriö Leppävaaran ja Kirkkonummen välillä. Radassa havaitun vaurion vuoksi Leppävaaran ja Espoon välillä on vain yksi raide käytettävissä.
 E-junat Helsinki-Kauklahti-Helsinki välillä on peruttu toistaiseksi. Tilanne aiheuttaa myös muulle rantaradan liikenteelle 0–20 minuutin myöhästymisiä, yksittäiset junien peruutukset ovat myös mahdollisia.
 Vaurio saadaan arvion mukaan korjattua tänään maanantaina noin kello 17 mennessä.
 Junien tarkemmat lähtöajat VR:n  verkkosivuilta  ja HSL:n  verkkosivuilta .
 Voit keskustella aiheesta maanantaina 22.11.2021 kello 23 saakka.

Lähijunia peruttu Leppävaaran ja Kirkkonummen välillä –Häiriöt voivat aiheuttaa myöhästymisiä koko rantaradan liikenteeseen


Summary: Poliisilla oli useita väkivaltarikokseen liittyviä operaatioita Vantaalla sunnuntaina. Kyse on kahdesta henkirikoksesta, joista epäillään uhrien kanssa samaan perhepiiriin kuuluvaa miestä.

Itä-Uudenmaan poliisi kertoo uusia tietoja Vantaalla viikonloppuna tapahtuneesta väkivaltarikoksesta.
 Poliisi epäilee vantaalaismiestä kahdesta henkirikoksesta.
 Tapauksen vuoksi Vantaalla oli sunnuntaina meneillään useita poliisioperaatioita. Poliisi otti kiinni sunnuntaina alkuillasta vuonna 1984 syntyneen epäillyn.
 Epäilllyt henkirikokset tapahtuivat viikonlopun aikana.
 Henkirikoksen uhrit kuuluvat poliisin mukaan samaan perhepiiriin epäillyn kanssa. Tarkemmin Itä-Uudenmaan poliisi ei kerro tiedotteessaan uhrien ja epäillyn sukulaissuhteesta.
 – Tapauksen tutkinta on vasta alkuvaiheessa. Rikosnimikkeet tulevat tarkentumaan tutkinnan edetessä, kertoo tutkinnanjohtaja rikoskomisario  Tero Tyynelä  Itä-Uudenmaan poliisin tiedotteessa.
 Enempää poliisi ei voi Tyynelän mukaan vielä kertoa tapauksesta julkisuuteen vaarantamatta tutkintaa.
 Lue lisää:   Vantaalla tapahtui viikonloppuna vakava väkivaltarikos – poliisilla sunnuntaina useita operaatioita

Lisätietoa Vantaan poliisioperaatioista: Miestä epäillään kahdesta perhepiiriin sisällä tehdystä henkirikoksesta


Summary: Itävallassa alkaa tänään ainakin kymmenen päivää kestävä koronasulku. Koulut pysyvät auki, mutta Hanna Fauster ei vieläkään tiedä, järjestetäänkö lapsille lähiopetusta.

Itävalta tiukentaa koronarajoituksiaan tänään. Koronasulku laajenee myös ihmisiin, jotka ovat ottaneet koronarokotukset tai sairastaneet koronataudin. Aiemmin sulku koski vain rokottamattomia kansalaisia.
 Tänään alkava sulku kestää aluksi kymmenen päivää. Monet kaupat ovat kiinni ja esimerkiksi kulttuuritapahtumat perutaan.
 Koulut pysyvät auki, mutta koululaisia kehotetaan jäämään kotiin, mikäli vain mahdollista. Fehringissä Kaakkois-Itävallassa asuva suomalainen  Hanna Fauster  kertoo, että tiedotus koulujen toiminnasta on ollut sekavaa.
 – Perjantaina tuli tieto lockdownista. Opetusministeri sanoi, että koulut ovat periaatteessa auki, mutta vanhemmat saavat päättää itse, lähettävätkö lapset kouluun vai eivät. Sitten koulusta tuli kirje, että kaikki lapset kouluun maanantaina. Eilen illalla tuli vielä toinen kirje, että "ei sittenkään, mieluiten kotiin", Fauster kertoi  Ylen aamussa .
 – Kukaan ei nyt tiedä, miten toimitaan. Lapset lähtevät kouluun, mutta katsotaan, mitä tapahtuu.
 Aikuisille suositellaan etätyöskentelyä. Työpaikalle pääsee vain täyden rokotussarjan saaneena, jos etätyö ei ole mahdollista. Hanna Fausterin kotikaupunki sijaitsee lähellä Unkarin ja Slovenian rajaa, jonka yli kulkee päivittäin monia työntekijöitä.
 – Tänne tulee paljon ihmisiä töihin Unkarista ja Sloveniasta. He saavat käydä työpaikoillaan normaalisti. Siellä on samat säännöt kuin kaikille muillekin: pitää olla rokotettu, parantunut, tai testattu, Fauster kertoo.
 Koronarokotuksista tulee pakollisia helmikuussa
 Itävalta  aikoo tehdä koronarokotuksista pakollisia  helmikuun alusta lähtien. Toistaiseksi ei ole tarkkaa selvyyttä siitä, miten rokotuspakko toteutetaan. Asiasta täytyy säätää lailla ja parlamentin täytyy se hyväksyä.
 Vain 66 prosenttia väestöstä on saanut täyden rokotesarjan. Fauster epäilee, että syy alhaiseen rokotekattavuuteen löytyy muun muassa koronatestauksen helppoudesta.
 – Keväällä, viime sulkutilan jälkeen rokotetut, parantuneet tai testatut pääsivät kaikkialle. Testit olivat ilmaisia ja niihin oli helppo päästä. Oli helpompaa käydä testissä kuin rokotuksessa.
 – Ei ollut myöskään kunnollista, koko maan laajuista rokotuskampanjaa. Ihmisiä ei lähestytty henkilökohtaisesti, että "tässä ohjeet, miten pääset rokotukseen", Fauster kertoo.
 Rokotteesta kieltäytyviä uhkaa todennäköisesti sakkorangaistus. Itävallan perustuslakiministeri  Karoline Edtstadler  totesi Itävallan yleisradio ORFin haastattelussa sunnuntaina, että sakko voi olla kokoluokaltaan  tuhansia euroja .
 Itävallassa on nyt voimassa EU:n tiukimmat koronatoimet. Rajoitukset eivät ole miellyttäneet kaikkia itävaltalaisia. Lauantaina Wienissä järjestettiin koronatoimia vastustava mielenosoitus, johon osallistui poliisin mukaan jopa 40 000 ihmistä.
 Lue myös:
 Koronatoimia vastustavien mielenilmaus keräsi 1 500 ihmistä Helsingin keskustaan, protesteja eri puolilla maailmaa
 Itävalta kertoi ensimmäisenä EU-maana ottavansa käyttöön rokotepakon – kaikkien kansalaisten otettava rokote helmikuun alkuun mennessä

Itävallan koronasulku hämmentää suomalaisäitiä: Lapset lähtevät kouluun, mutta kukaan ei tiedä, mitä sitten tapahtuu


Summary: Talousvalmentaja Nina Nordlund on erikoistunut etenkin lapsiin liittyviin talouskysymyksiin. Nordlund uskoo, että jo taaperoikäiselle voi alkaa opettaa fiksua rahankäyttöä.

Se ei ollut perinteinen säästöpossu. Sellainen posliininen, josta yritetään heikkona hetkenä kaivaa leipäveitsellä karkkirahaa.
 Helsinkiläisen talousvalmentaja  Nina Nordlundin  vanhemmiltaan saamassa lippaassa oli monta erikokoista läpinäkyvää putkiloa, kullekin kolikolle omansa.
 – Oli innostavaa nähdä, miten kasat kasvavat putkiloissa. Se kannusti säästämään, Nordlund muistelee.
 Ensimmäisen ison oman ostoksensa hän teki 13-vuotiaana. Nordlund oli haaveillut pitkään cd-stereosoittimesta ja päätti ostaa sellaisen päiväkotiapulaisena tienaamillaan kesätyörahoillaan. Nordlundin perhe asui tuolloin Japanissa, ja elektroniikkaostoksia varten piti lähteä kauppaan, joka sijaitsi toisessa kaupungissa.
 Nordlund muistaa vieläkin, että tuo unelmien mankka, joka käänsi kasetin automaattisesti, maksoi 70 000 jeniä.
 Säästössä oli vain 50 000, joten vanhemmat myöntyivät lainaamaan loput. Nordlund lupasi maksaa velan takaisin viikkorahoistaan, mutta siinä tuntui kuluvan ikuisuus. Joka kerta kun Nordlund kuunteli huoneessaan suosikkiyhtyeitään Def Leppardia, Bon Jovia tai Skid Row'ta, hän muisti olevansa velkaa.
 – Opin silloin, kuinka ikävältä tuntuu olla velkaa jollekin, vaikka sitten omille vanhemmilleen. Olisin varmasti nauttinut ostoksesta enemmän, jos olisin saanut ostettua sen kokonaan omalla rahalla.
 Seuraavana jouluna vanhemmat käärivät Ninalle vähemmän paketteja ja sanoivat, että hän saa loput velastaan anteeksi. Bon Jovikin alkoi kuulostaa sen jälkeen entistä paremmalta.
 – Olen varma, että se kokemus velasta on vaikuttanut minuun myös aikuisiässä. En ole halunnut asuntolainan lisäksi ottaa velkaa. Kulutusluotot ja muut elämiseen otettavat lainat ovat ehdoton ei.
 Pikavippimainos suututti ja sytytti kipinän
 "Toteuta unelmasi – ota pikavippi", sanoi mainosääni huolettomaan sävyyn autoradiossa. Oli kesä 2016 ja Nordlund oli ajamassa perheineen mökille.
 Sitä mainoksessa ei tietenkään sanottu, että tuohon aikaan pikavippien korko saattoi olla jopa 500 prosenttia.
 – Minulla alkoi nousta savu korvista, miten tällaisia mainoksia voidaan syöttää nuorille, joilla ei välttämättä ole edes ymmärrystä siitä, mitä lainan ottaminen tarkoittaa?
 Nordlund havahtui ajatukseen, että jos hän ei vanhempana opettaisi pienille tyttärilleen, mitä korko merkitsee niin hyvässä kuin pahassakin, he saattaisivat jossain vaiheessa hairahtaa tällaiseen mainontaan.
 – Itse olen saanut hyvän rahakasvatuksen, mutta kaikilla ei ole vanhempia, jotka ovat ymmärtäneet rahan päälle.
 Mökkimatkalla sai alkunsa ajatus rahataitojen opettamisesta muillekin.
 Nordlund tuumasi, että jos ihmiset ymmärtävät omaa talouttaan, he pystyvät siirtämään tietotaitoa myös jälkikasvulleen. Hän päätti alkaa kirjoittaa aiheesta.
 Syntyi säästämistä, sijoittamista ja talouskasvatusta käsittelevä  Lapset ja raha -blogi,  jonka ensimmäinen kirjoitus käsitteli viikkorahaa. Sittemmin Nordlund on julkaissut myös talousaiheisen kirjan.
 6 kysymystä lapsista ja rahasta
 Milloin lapselle voi alkaa opettaa taloustaitoja?
 – Jo taaperoiässä 2–3-vuotiaana, jolloin lapsi on mukana ruokakauppareissuilla. Muistan kuinka ärsyttävää oli se, kuinka lapset keräsivät kärryihin vaikka mitä ja jouduin sanomaan, ettei kaikkea voida ostaa.
 – Kauppa on luonteva paikka opetella rahankäyttöä. Jos lapsella on vaikkapa kaksi euroa, vanhemman kanssa voidaan yhdessä pohtia, mihin se riittää ja mitä sillä saisi, jos sen nyt säästäisi ja käyttäisi vasta ensi viikolla.
 Pitääkö lapselle antaa viikkorahaa?
 – Se riippuu vanhempien taloudellisesta tilanteesta. Jos se on mahdollista, niin viikkoraha on hyvä keino opettaa lapselle itsenäistä rahankäyttöä. Viikkorahan suuruus voi olla vaikka euron per ikävuosi.
 – Meidän perheessämme on säännöt viikkorahan käyttöön: yksi säästetään, yksi laitetaan hyväntekeväisyyteen ja yhden voi sitten halutessaan tuhlata.
 Kuinka paljon lapsen kannattaa antaa päättää itse rahankäytöstään?
 – Viikkorahan suhteen lasten on hyvä antaa tehdä omat päätöksensä, vaikka krääsän ostaminen tuntuisi aikuisesta pahalta. Myöhemmin kannattaa ottaa sitten aikaa talouskasvatukseen ja esimerkkejä käyttäen keskustella vaikka siitä, oliko joku käyttämättä jäänyt heräteostos hyvä idea. Lasten on hyvä antaa tehdä myös virheitä, sillä eiväthän he muuten opi vastuullisuutta.
 – Isompia ostoksia ei kannata tehdä hetken mielijohteesta. Perusteellinen harkinta ja vähintään yön yli nukkuminen ovat hyvät ohjeet aikuisellekin.
 Pitääkö lasta kannustaa säästämään?
 – Säästäminen on yksi tärkeimmistä taloustaidoista, joka on hyvä oppia jo varhain. Jos kaikki raha, joka tulee, myös menee, saatamme olla pulassa, jos joudumme tilanteeseen, jossa rahalle olisi käyttöä.
 – Säästäminen opettaa kärsivällisyyttä, ja sen voi tehdä positiivisella asenteella. On hienoa huomata, että pystyy saavuttamaan jotain sellaista, mihin ei olisi aluksi uskonutkaan. Säästäminen tuo taloudellisen turvan lisäksi olennaisen ajatuksen elämänhallinnasta.
 Miksi lasten pitäisi antaa rahaa hyväntekeväisyyteen?
 – Lasten kasvuun kuuluu se, että he ovat kovin minäkeskeisiä. Kun lapsia opettaa tekemään hyväntekeväisyyttä, opettaa samalla empatiaa ja suhteellisuudentajua. On tutkittu, että jos oppii olemaan kiitollinen ja pystyy auttamaan muita, se luo onnellisuutta ja siitä tulee itsellekin hyvä olo. On tärkeää muistuttaa lapsille, että monet asiat eivät ole kaikille itsestäänselvyyksiä ja oma etuoikeutettu asema on hyvä oppia tiedostamaan.
 Pitääkö kotitöistä maksaa?
 – Mielestäni pääsääntöisesti ei. Eihän kukaan maksa minullekaan. Jos lapsi tai nuori tekee jotain erityistä, kuten pesee auton, niin siitä voi vaikka maksaakin. Jokaisesta tiskikoneentyhjennyksestä ei kannata alkaa maksamaan, koska pianhan he eivät liikahda ilman korvausta minnekään.
 Voit keskustella aiheesta tiistaihin 23. marraskuuta kello 23:een saakka.
 Lue seuraavaksi:
 Sijoittamisesta innostuneet suomalaiset ostavat osakkeita jopa vauvoilleen: laskimme, voiko lapsilisät sijoittamalla tulla miljonääriksi
 Otitko vahingossa kaksi osakesäästötiliä? Saat anteeksi – jos vain toisessa on rahaa
 Korona-aika paisutti suomalaisten säästöt: Yle selvitti, mihin kaikkeen rahat käytetään – ja nousevatko matkakuumeen lisäksi myös hinnat
 Mitä pidempään säästät, sitä enemmän hyödyt korkoa korolle -ilmiöstä – säästölaskurista näet, miten summa kasvaa

Fiksua rahankäyttöä voi opettaa jo 2-vuotiaalle, uskoo Nina Nordlund – talousvalmentaja vastaa kuuteen kysymykseen lapsista ja rahasta


Summary: Porvoossa purettiin kokonainen asuntokohde ja taloyhtiö ajautui konkurssiin. Tapaus on esimerkki siitä, että lakiin kirjattu uusien asuntojen ostajien suojajärjestelmä voi pettää.

Asunnoista piti tulla upeita. Isot ikkunat, hohtavan valkoinen julkisivu puukatoksella, miellyttävä asuinalue ja taivaanrannassa pilkottava meri. Kohteen design-suunnittelijana toimi The Rasmus -yhtyeestä tuttu  Lauri Ylönen .
 – Siitä piti tulla ihana koti, tontilta asunnon yhdessä miehensä kanssa ostanut  Minna Ruolanto  sanoo.
 – Halusimme takaisin Porvooseen, tänne Haikon alueelle. Talot oli arkkitehtonisesti hauskalla tavalla suunniteltu. Terassi olisi auennut kauniisiin metsämaisemiin.
 Rakentaminen lähti vauhdikkaasti käyntiin ja kuusi asuntoa nousi harjakorkeuteen asti. Nyt jäljellä on enää tyhjä, harmaa, kumpuileva tontti ja hiekkaan valuneita haaveita. Asunto-osakeyhtiö ajautui konkurssiin ja kaikki rakenteilla olleet kahdeksan asuntoa purettiin.
 Minna Ruolanto sanoo, että pahasti mönkään mennyt asuntokauppa on ollut henkisesti raskasta. Hän toivoo, että uusien asuntojen ostajien suojaksi tehtyä RS-järjestelmää korjataan.  Janne Järvinen / Yle
 Rocktähden visiot houkuttivat
 Haikkoonlammentien uudiskohde on yksi esimerkki rakennusyhtiö Siscon jälkeensä jättämästä kaaoksesta. MOT on uutisoinut nyt konkurssissa olevan Siscon vakavista ongelmista ja laiminlyönneistä laajasti aiemmin.
 "Ei kiinnosta v*ttuakaan missä käytte suihkussa" – Satu ja Tuomo ovat pulassa poliisinkin tutkiman rakennusfirman takia ja heillä voi olla jopa satoja kohtalotovereita
 Haikkoonlammentien kohteen rakentamisesta vastasi Permiso-niminen rakennusalan yhtiö, joka osti Siscon vuoden 2019 alussa. Siscon ongelmat johtivat lopulta sekavien vaiheiden jälkeen myös Permison konkurssiin. Haikkoonlammentien asunnot jäivät pahasti kesken.
 ”Olen seurannut Lauri Ylösen tuotantoa aiemmin tv-ohjelmista ja tykästynyt hänen tapaansa suunnitella. Merkkihenkilö, jolla on nimeä, julkisuutta, silmää ja visiota. Siihen tykästyimme.”  Haikkoonlammentieltä asunnon ostanut Petteri Pakarinen
 Kohteen piti olla Permison ja rocktähti Lauri Ylösen perustaman Alvardag-yhtiön voimannäyte. Alvardag ja Permiso tekivät yhteistyötä, ja Permiso tunnettiin rakennustöiden aikaan nimellä Alvardag Group. Lauri Ylösen nimeä käytettiin kohteen markkinoinnissa, ja hän suunnitteli talojen visuaalisen ilmeen. Itse rakennuttamisessa Ylösellä tai Alvardagilla ei ole osuutta.
 Rocktähden nimi houkutti Haikkoonlammentieltä asunnon ostanutta  Petteri Pakarista .
 – Olen seurannut Lauri Ylösen tuotantoa aiemmin tv-ohjelmista ja tykästynyt hänen tapaansa suunnitella. Merkkihenkilö, jolla on nimeä, julkisuutta, silmää ja visiota. Siihen tykästyimme, Pakarinen sanoi.
 Nyt Petteri Pakarinen, Minna Ruolanto ja useat muut Haikkoonlammentieltä asunnon ostaneet ovat menettäneet kymmeniä tuhansia euroja, eivätkä ikinä saaneet kotia, josta maksoivat.
 Rocktähti Lauri Ylösen markkinoimasta projektista asunnonostajien painajainen – Ylösen yhtiö sanoo tulleensa rakentajan huijaamaksi
 Kuvakaappaus Alvardag Oy:n Facebook-sivulta, Janne Järvinen / Yle ja Aha-Best Oy
 Uuden asunnon ostajan suojamekanismi petti
 Haikkoonlammentien tapaus on esimerkki myös siitä, että uusien asuntojen ostajien suoja ei aina toimi aivan kuten sitä ostajille markkinoidaan. Kohde kuului niin sanottuun RS-järjestelmään, joka tulee vanhakantaisilta kuulostavista sanoista rahoituslaitosten suosittelema. Järjestelmän perusta onkin 1970-luvulta.
 Tiivistetysti RS-järjestelmä on rakentamisvaiheessa asunnon ostavien suojaverkko, eräänlainen takuujärjestelmä. Asunto-osakeyhtiön perustajan, joka on yleensä rakennusliike, pitää asettaa ostajan suojaksi vakuuksia. Niiden tarkoitus on suojella asuntojen ostajia rakentajan konkurssitilanteessa.
 RS on asunnonostajien suojajärjestelmä Rakentamisvaiheessa asunnon ostavien turvaksi luotu järjestelmä Ostajan suojaksi pitää asettaa vakuuksia: rakentamisvaiheen vakuus, rakentamisvaiheen jälkeinen vakuus ja suorituskyvyttömyysvakuus Vakuusrahojen pitäisi suojella asunnonostajaa rakennusliikkeen konkurssitilanteessa Vakuussummat yleensä joitakin satoja tuhansia euroja, mutta voivat nousta miljooniin Ostaja maksaa asuntoa vain sitä mukaa kuin se valmistuu Suomalaisen asuntokaupan kivijalka: Suurin osa kuluttajille tarkoitetuista uudiskohdeista kuuluu järjestelmään
 Rakentajalta kesken jäänyt kohde pitäisi pystyä saattamaan loppuun osin vakuusrahoilla. Haikkoonlammentiellä kävi toisin.
 Ruolanto kertoo, että asunnonvälittäjä ja pankki markkinoivat kohdetta turvalliseksi nimenomaan sen takia, että se kuuluu RS-järjestelmään.
 – Meille esiteltiin maksujärjestelyä, että maksamme osissa, emmekä maksa koskaan enempää kuin (asuntojen) valmiusaste on, Ruolanto sanoo
 Kohteen niin sanottuna RS-pankkina toimi Handelsbanken. RS-pankin tehtävä on muun muassa säilyttää asuntokauppojen kannalta oleellisia asiakirjoja.
 Uuden asunnon ostajat ovat joutuneet taistelemaan myös vakuutusyhtiön kanssa. Uusin MOT-jakso katsottavissa alta.

 Haikkoonlammentien asunnonostajat ovat vaatineet asiamiehensä välityksellä Handelsbankenilta vahingonkorvausta sillä perusteella, että pankki olisi laiminlyönyt velvollisuuksiaan. He ovat tehneet tapauksesta valituksen Vakuutus- ja rahoitusneuvonta Fineen, joka antaa ratkaisuja finanssialan riitatilanteissa.
 Asukkaat syyttävät pankkia siitä, että se on sallinut nostaa yhtiölainaa merkittävästi enemmän kuin mitä kohteen valmiusaste olisi edellyttänyt ja näin aiheuttanut ostajille vahinkoa. Rahat ovat todennäköisesti menneet rakennusliikkeen käyttöön.
 Yhtiölainan osuus on merkittävä asia, sillä se on iso osa kauppahintaa ja käytännössä taloyhtiön nimissä olevaa velkaa.
 Asuntojen sisätiloista piti tulla viihtyisiä ja moderneja.  Kuvakaappaukset Alvardag Oy:n Facebook-sivulta
 Asukkaiden kantelu: pankki oli huolimaton
 Asukkaiden kantelukirjelmän mukaan valmiusastetodistukset eivät ole vastanneet lainkaan todellisuutta. Kantelun liitteenä olevista todistuksista ilmenee esimerkiksi se, että Haikkoonlammentien asuntokohteen valmiusaste nousi neljässä päivässä 18 prosentista 36 prosenttiin. Tämä on kanteen mukaan käytännössä mahdotonta.
 Rakennusyhtiön toimittamassa viimeisessä valmiusastetodistuksessa hankkeen valmiusaste oli 85 prosenttia. Pankin insinööritoimistolla myöhemmin teettämässä tutkimuksessa todellinen valmiusaste oli kuitenkin vain noin 40 prosenttia.
 Pankin menettelyä valmisastetodistusten hyväksymisessä ja yhtiölainan syytämisessä pidetään kantelussa törkeän huolimattomana.
 ”Osakkeenostajilla on ollut oikeus luottaa siihen, että Handelsbanken RS-järjestelmän mukaisesti vastaa omasta toiminnastaan ja seuraa sitä, että kohteen luototusaste vastaa valmiusastetta.”
 Ostajien kantelun laatinut vero- ja yhtiöoikeuden juristi  Jarmo Virtanen  sanoo, että hänen mielestään koko RS-järjestelmän perusta huojuu, jos asunnonostajien pitäisi valvoa pankin toimintaa.
 Pankki säilyttää papereita, ei valvo rakentajaa
 MOT otti yhteyttä Handelsbankeniin, mutta se ei kommentoi tapausta vedoten pankkisalaisuuteen. Pankin vastineesta Finelle selviää kuitenkin, että Handelsbanken kertoo maksaneensa yhtiölainan nostot rakennusyhtiö Permison toimittamien valmiusastetodistusten mukaisesti.
 – RS-pankin velvollisuutena ei ole kyseenalaistaa pankille esitetyn valmiusasteen oikeellisuutta, Handelsbankenin vastineessa lukee.
 Pankki vetoaa siihen, että lain mukaan sen osa RS-järjestelmässä on lähinnä säilyttää asiakirjoja ja valvoa, että vakuudet on todella asetettu. Se kertoo toimineensa tapauksessa huolellisesti ja jopa virallisia vastuitaan kattavammin.
 Finen pankkilautakunta päätyi Handelsbankenin kannalle. Lautakunnan mukaan pankki ei ole laiminlyönyt velvoitteitaan, eikä suosita hyvitystä ostajille.
 ”Pitääkö suomalaisen asunnonostajan olla nykyään joku salapoliisi?”  Minna Ruolanto
 Ostajat menettivät kymmeniä tuhansia euroja
 Haikkoonlammentieltä asunnon ostaneille tilanne on katkera. He saivat korvauksia vakuusrahoista, mutta korvausten jälkeenkin useiden ostajapariskuntien tappiot ovat jopa 40 000–70 000 euroa.
 Se on ainakin selvää, että markkinointipuheet RS-kohteen turvallisuudesta erosivat tylyllä tavalla todellisuudesta. Minna Ruolanto kertoo tehneensä paljon taustatöitä ennen ostopäätöstä.
 – Tiedän, että Suomessa on rakennettu tosi onnistuneesti RS-järjestelmän kautta paljon koteja, mutta henkilökohtaisesti ehkä tämä oli ensimmäinen ja viimeinen kerta, Ruolanto sanoo.
 – Pitääkö suomalaisen asunnonostajan olla nykyään joku salapoliisi, hän kysyy.
 Janne Järvinen / Yle
 Ruolanto sanoo menettäneensä sotkussa miehensä kanssa "parin vuosipalkan verran" rahaa.
 – Se on tosi tosi paljon tavalliselle ihmiselle, sen varmaan jokainen ymmärtää.
 Petteri Pakarinen kertoo, että ostajat pitivät tiiviisti yhteyttä ja kokoustivat viikoittain, kun tilanne työmaalla alkoi näyttää pahalta vuoden 2019 syksyllä.
 – Siinä on monella loppuelämä pilalla. Tunnelma oli todella apea ja tunteenpurkauksia alkoi tulla, kaikki sivistyssanat lueteltiin. Sen piti olla monelle eläkeasunto. Olihan se aivan käsittämätön asia ja monelle oli vaikea hyväksyä, että näin vain meidän rahat voivat mennä, Pakarinen kuvailee.
 Konkurssista "aikamoinen hässäkkä"
 Asiantuntijan mukaan tapaus, jossa puolivalmiit talot joudutaan purkamaan, ei periaatteessa pitäisi olla mahdollinen RS-järjestelmässä. Tilanne on harvinainen.
 – Eikä niitä tarvitsekaan olla paljon. Se on karmea tilanne ostajan kannalta, koska siinä on useimmiten kysymys ihmisen koko omaisuudesta. Jos lähdet valmismatkalle ja siellä menee joku poskelleen, niin menetät 1500 euroa ja tulee paha mieli. Mutta, kun teet asuntokauppaa, niin puhutaan vähän eri asiasta,  Tapio Nevala  sanoo.
 Tapio Nevalan mukaan RS-järjestelmä toimii useimmiten hyvin, mutta korjattavaa on. Hän ehdottaa vakuusmäärien nostamista ja selkeämpää menettelyä konkurssitilanteessa.  Janne Järvinen / Yle
 RS-järjestelmän läpikotaisin tunteva lakiasiantuntija Nevala kommentoi asiaa yleisellä tasolla. Hänen mukaansa tilanteessa, jossa rakennusyhtiö menee konkurssiin, kesken jääneet asunnot pitäisi pystyä saattamaan loppuun ostajien maksamien kauppahintojen, maksamattomien kauppahintojen ja vakuuden yhdistelmällä.
 Nevala sanoo, että RS-järjestelmä on periaatteessa selkeä, mutta ongelmatilanteessa lain tulkinta on tavattoman monimutkaista. Tavallinen kuluttaja voi rakennusyhtiön konkurssitilanteessa joutua “aikamoiseen hässäkkään”.
 – Se on vaikea laki.
 Nevalan mukaan vakuuksien määrää voisi kasvattaa ja konkurssitilanteessa tarvitaan parempaa säätelyä.
 ”Haaste on se, että uuden asunnon ostajalla ei välttämättä ole tietämystä ja osaamista vaatia riittävästi.”  Krista Mikkonen, ympäristö- ja ilmastoministeri
 MOT kysyi RS-systeemin ongelmista myös ympäristö- ja ilmastoministeri  Krista Mikkoselta , joka vastaa asuntoasioista.
 Mikkonen on hiljaittain siirtynyt sisäministeriksi. Hän myöntää, että RS-järjestelmässä on ongelmia, mutta korostaa samaan aikaan asunnonostajan vastuuta.
 – Haaste on se, että uuden asunnon ostajalla ei välttämättä ole tietämystä ja osaamista vaatia riittävästi. Eikä esimerkiksi tietoa siitä, koska vakuuksista on turvallista luopua.
 Tämä ei varmaankaan ole tavallisten ihmisten vika?
 – Ei se ole tavallisten ihmisten vika. Systeemihän on luotu tavallisten ihmisten turvaksi, mutta todellisuudessa on tapauksia, jossa tietämystä ei ole riittävästi. Siksi olisi tärkeää, että saisi tukea ja asiantuntijoita pystyttäisiin paremmin hyödyntämään, Mikkonen sanoo.
 Alla olevasta ohjelmasta voit katsoa, mistä rakennusyhtiö Siscon aiheuttamassa sotkussa on kyse.

 Aiheesta voi keskustella tiistaihin 23.11.2021 klo 23 saakka.

Minna Ruolanto maksoi kymppitonneja kodista, jota ei ikinä saanut – rocktähti Lauri Ylösen markkinoimat design-asunnot jyrättiin


Summary: Lähes kaksi kolmasosaa suomalaisista sanoi luotettavuuden merkityksen kasvaneen omassa mediankäytössään.

Yleisradion ja sanomalehtien digitaaliset palvelut ovat suomalaisten mielestä verkon luotettavimmat uutismediat, ilmenee Uutismedian liiton teettämästä kyselystä.
 Kun verkossa julkaistavien uutispalveluiden luotettavuutta arvioitiin asteikolla 1–10, sai Yle suomalaisilta arvosanan 7,9 ja sanomalehdet 7,6.
 Kolmanneksi sijoittui MTV arvosanalla 6,9. Iltapäivälehdille suomalaiset antoivat arvosanan 5,7.
 Uutismedian liiton kyselyssä selvitettiin verkon uutispalveluiden luotettavuutta nyt ensimmäisen kerran.
 Liiton mukaan Ylen johtoasema korostuu erityisesti yli 65-vuotiaiden parissa. Kyselyn nuorimmassa ikäryhmässä eli 15–24-vuotiailla sanomalehdet ylsivät luotettavuudessa Ylen rinnalle.
 Vastaajia pyydettiin arvioimaan myös sosiaalisen median palveluiden luotettavuutta uutismedioina. Esimerkiksi Youtube sai kyselyssä arvosanan 4,0 ja Facebook 3,3.
 Luotettavuuden merkitys kasvanut etenkin nuorilla
 Suomalaisista lähes kaksi kolmasosaa eli 64 prosenttia sanoi luotettavuuden merkityksen kasvaneen omassa mediankäytössään. Osuus oli suurin nuorimmilla eli 15–24-vuotiailla, joista 70 prosenttia vastasi luotettavuuden merkityksen kasvaneen.
 Vastaajista 70 prosenttia arvioi sanomalehtien verkossa julkaisemien uutisten olevan yhtä luotettavia kuin painetussa lehdessä.
 – Verkossa julkaistavan sisällön luotettavuus on journalistisen uutissisällön tekijöille itsestäänselvyys, mutta on hienoa todeta myös suomalaisten tunnistaneen tämän, kommentoi Uutismedian liiton markkinointi- ja tutkimusjohtaja Sirpa Kirjonen tiedotteessa.
 Ylen ja sanomalehtien verkkopalvelut saivat kyselyssä parhaat arvosanat myös laadukkuuden osalta.
 Uutismedioiden verkkopalveluiden laadukkuusmielikuvasta on seurantaa jo useiden vuosien ajalta. Yle ja sanomalehdet ovat sijoittuneet laadukkuudessa kärkeen aiempinakin vuosina.
 Tutkimusyhtiö IRO Researchin toteuttamaan kyselyyn vastasi lokakuussa 1 000 suomalaista.
 Lue myös:
 Tunnista luotettava uutinen – kysy nämä 7 kysymystä

Kysely: Yle ja sanomalehdet ovat luotettavimmat uutismediat verkossa


Summary: Mielenterveyden keskusliiton toiminnanjohtaja Olavi Sydänmaanlakkaa huolettaa, että mielenterveysongelmien vuoksi hoitoon hakeutuminen hävettää aiempaa enemmän.

Yleiset asenteet mielenterveysongelmia kohtaan ovat kohentuneet 16 vuoden seurannan aikana, selviää tuoreesta Mielenterveysbarometristä.
 Barometrin mukaan esimerkiksi 18 prosenttia ihmisistä ei haluaisi mielenterveyskuntoutujia naapurikseen. Suurimmillaan määrä oli vuonna 2006, jolloin näin kertoi 32 prosenttia vastaajista.
 Mielenterveysongelmista itse kärsineet kuitenkin kokevat sairauden leimaavan aiempaa vahvemmin. Tuoreessa barometrissä neljä viidestä mielenterveyshäiriöön sairastuneesta kertoi sairauden leimaavan, vuonna 2019 määrä oli hieman alle puolet.
 Mielenterveyden häiriöön sairastuneista 58 prosenttia kertoi muiden ihmisten esimerkiksi välttelevän heitä mielenterveysongelmien takia. Kaksi vuotta sitten näin kertoi noin 30 prosenttia.
 Yksiselitteistä syytä vaikea löytää
 Mielenterveyden keskusliiton toiminnanjohtaja  Olavi Sydänmaanlakan  mukaan tuloksiin on vaikea löytää yksiselitteistä syytä.
 – Näyttäisi siltä, että vaikka yleisellä tasolla mielenterveysongelmista puhumisen kynnys on madaltunut ja asenteet kohentuneet, arkisissa käytännön tilanteissa valmius kohdata mielenterveysongelmia ei olekaan samalla tasolla, hän sanoo tiedotteessa.
 Mielenterveyden keskusliiton puheenjohtaja Olavi Sydänmaalakka. Markku Pitkänen / Yle
 Hoitoon hakeutuminen hävettää entistä useampaa
 Mielenterveysongelmien vuoksi hoitoon hakeutumista tuoreessa barometrissä kertoi häpeävänsä yli kolmannes, kaksi vuotta sitten näin vastasi alle kolmannes.
 Sydänmaanlakkaa asia huolestuttaa. Hänen mukaansa tärkeää olisi nyt lisätä matalan kynnyksen palveluita.
 – Myös nyt palvelut on vietävä ihmisten käytännön arjen tasolle. Hoitoon hakeutumista pitää helpottaa ja nopeuttaa siten, ettei tilannettaan joudu liikaa perustelemaan tai selittämään päästäkseen ammattilaisen puheille.
 Eroja arkisiin asioihin suhtautumisessa
 Barometrissä verrattiin myös eroja koko väestön ja mielenterveysammattilaisten suhtautumisessa joihinkin arkisiin tilanteisiin.
 Koko väestöstä reilut 40 prosenttia kertoi olevansa valmis ottamaan puolisokseen mielenterveysongelmista kärsivän henkilön, mutta vain joka neljäs oli valmis antamaan lapsensa hänen hoidettavakseen.
 Mielenterveysammattilaisista yli 80 prosenttia sanoi voivansa ottaa puolisokseen henkilön, jolla on mielenterveysongelmia ja 70 prosenttia oli valmis antamaan lapsensa hoidettavaksi.
 Vuoden 2021 Mielenterveysbarometriin vastasi 405 mielenterveysongelmia itse kokenutta ihmistä, 659 mielenterveysalan ammattilaista ja 2 231 muun väestön edustajaa.
 Vuodesta 2005 lähtien ilmestynyttä barometria julkaisee Mielenterveyden keskusliitto.
 Lue lisää:   Juulia Savolainen on jonottanut mielenterveyspalveluihin jo puoli vuotta, ja pian odottaa uusi jono – “19-vuotiaat ovat väliinputoajia”
 Mies hakee apua vasta, kun asiat ovat jo pahasti solmussa – avun hakemista estävät häpeä ja opitut miehen mallit
 Yrittäjien jaksaminen koetuksella – avuksi perustettiin yrittäjien oma kriisikeskus

Selvitys: Asenteet mielenterveyden ongelmista kärsiviä kohtaan ovat kohentuneet – sairaus koettiin leimaavaksi aiempaa vahvemmin


Summary: Siinä ei ole mitään ihmeellistä, jos akateemisen koulutuksen saanut suomalainen on tehnyt luokkahypyn. Meitä on monta, kirjoittaa Hallamaa.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Yleensä tarina luokkaloikasta alkaa näin.
 Lapsuuskodissa oli niukkaa. Ei saanut merkkivaatteita eikä uusinta puhelinta. Kukaan ei lukenut Sinuhe egyptiläistä iltasaduksi. Työtä arvostettiin.
 Elämä oli siis aika tavallista.
 Sitten mentiin yliopistoon, jossa ei tajuttu hölkäsen pöläystä semantiikasta tai sitsiperinteestä. Opettajaperheiden, lääkäriperheiden ja juristiperheiden lapset osasivat koodiston ja keskustelun.
 Lomalla tultiin kotiin ja huomattiin, ettei kukaan ole valmis puhumaan joulupöydässä representaatiosta tai  Habermasin  julkisuuskäsityksestä.
 Oltiin välitilassa, jossa ei oikein tiedä, mihin lokeroon kuuluu asettua.
 Olin perheeni   ensimmäinen akateeminen.  Yliopistotaipaleeni alussa kipuilin tuossa välitilassa.
 Yliopistossa kaikki olivat niin kovin viisaita. Sivistyssanat sinkoilivat ilmassa luennoilla. Tuntui, että olin valovuosien päässä kurssikavereista. Oletin heidän kaikkien olevan akateemisista perheistä.
 Aikani alemmuuskompleksissa kiemurreltuani tajusin katsoa vierustovereita tarkemmin. Aika monen muunkaan vanhemmilla ei ollut korkeakoulutusta. Oli duunarien, maanviljelijöiden ja yksinyrittäjien lapsia.
 En ollut yksin. Nykyään tiedän, että muutkin saattoivat kokea kasvukipuja.
 Mediassa on  viime vuosina syntyny t eräänlainen sankarimyytti akateemisesta kiipijästä. Myyttiin kuuluu muutama vakioelementti.
 Taustaoletus myytille on, että luokkaloikkaaja ponnistaa alemmasta sosiaaliluokasta yliopistoon vanhempien koulutuksesta huolimatta.
 Duunariperheissäkin arvostetaan koulutusta, vaalitaan sivistystä ja kannustetaan lapsia kurkottamaan tähtiin.
 Aika suoraviivaista arvottamista. Toki kasvuympäristö vaikuttaa ihmislapseen. Mitä korkeampi koulutus vanhemmilla on, sitä paremmat ovat  lapsen mahdollisuudet pärjätä  elämässä. Mutta duunariperheissäkin arvostetaan koulutusta, vaalitaan sivistystä ja kannustetaan lapsia kurkottamaan tähtiin.
 Myös  geeneillä  ja  älykkyydellä  on lusikkansa sopassa. Sattumasta puhumattakaan.
 Myyttiin kuuluu myös, että luokkahypyn tehnyt kokee poikkeuksetta epämukavuutta. Välitila on kuin hiertävä kenkä. Alemmasta sosiaaliluokasta lähtenyt tuntee yhtäkkiä ulkopuolisuutta kaikkialla. On liian fiksu kotona ja liian tyhmä luennoilla.
 Entä jos ajatuksen kääntää toisin? Jos ajatteleekin niin, että ei ole olemassa yhtä oikeaa tapaa olla akateeminen.
 Ja entä jos emme olekaan sankareita, vaan jotain vielä parempaa: varsin tavallisia tapauksia?
 Luokkaloikan tekeminen  ei oikeastaan ole Suomessa kovin erikoista. Sukupolvi toisensa perään on kivunnut ylemmäs sosiaaliluokissa ja koulutusasteissa.
 On siis loogista, että monien akateemisten vanhemmat ja isovanhemmat ovat kouluttautuneet vähemmän.
 Tutkija  Hannu Lehden  kirjoittama  tervehdys Turun yliopiston uusille  opiskelijoille on suorastaan lohdullinen. Lehti muistuttaa, että yliopisto-opiskelijoiden tausta on kirjava.
 Alakohtaisia eroja toki on. Lääketiedettä opiskelee edelleen paljolti akateemisten lapset, mutta esimerkiksi kasvatustiede vetää opiskelijansa valtaosin muista taustoista.
 Yliopisto ei olekaan Tylypahkaan verrattava maaginen oppilaitos, johon päästäkseen täytyy juosta läpi tiiliseinästä.
 Akateemisten lapsista ei tule aina akateemisia. Opettajaperheistä ja juristisuvuistakin lähdetään amikseen.
 Ja onko akateeminen koulutus nyt välttämättä ainoa tie itselle merkitykselliseen elämään?
 Sankarimyytti luokkaloikkareista unohtaa, että edes akateemisten lapsista ei tule aina akateemisia. Opettajaperheistä ja juristisuvuistakin lähdetään amikseen.
 Mitä heille mahtaa käydä? Karkotetaanko heidät suvusta?
 Tätä kysymystä pohdin itsekin. Kun ikäluokassani alkaa olla  paljon korkeakoulutettuja , seuraavilla sukupolvilla ei ole juuri kiipeämistä.
 Miten sitä osaisi antaa jälkipolville sellaiset eväät, etteivät he katsoisi arvottavat lasit silmillä itseään ja muita?
 En halua   vähätellä kokemusta  taustan ja akateemisuuden ristiriidasta. Esimerkkejä luokkaloikan aiheuttamista alemmuuskomplekseista on niin paljon, että kyse ei ole pelkästään yksittäistapauksista. Jokin suomalaisessa kulttuurissa aiheuttaa sen, että ristiriita ahdistaa.
 En kuitenkaan ymmärrä, miksi akateemisten luokkaloikka on saanut jonkinlaisen erikoisuuden sädekehän ympärilleen. Ihmettely on alkanut tuntua jo huvittavalta.
 Korkeakoulutetut tuolla kilpaa huutavat kommenttiosioissa oman ainutlaatuisen tarinansa. Kuinka kukin meistä pääsi tuolta jostain tähän saakka.
 Hienosti tehty, et ole ainoa. Onneksi.
 Lopulta luokkaloikka ei nimittäin ole kertomus meistä yksilöinä, vaan yhteiskunnasta, jossa tällainen on mahdollista. Se jos jokin on sankaritarina.
 Laura Hallamaa
 Kirjoittaja on Turussa asuva vapaa toimittaja, joka sai vanhemmiltaan erinomaiset eväät elämään. Väittelytaitonsa hän oppi veljiltään.
 Kolumnista voi keskustella 23.11. klo 23:00 asti.

Laura Hallamaan kolumni: Yliopisto ei ole Tylypahka, eivätkä sukujensa ensimmäiset maisterit kovin erikoisia


Summary: Jos rekrytointisovellukset tai luottosovellukset suosivat miehiä naisten sijaan, koska aineistossa on enemmän miehiä, tämä on ongelma, tutkija Anna-Mari Rusanen sanoo.

Naisia ja erilaisia ihmisiä pitäisi saada lisää teknologia-alalle, älykkäiden teknologioiden kehittämiseen ja tutkimukseen. Mutta teknologian-alan tasa-arvossa ei ole kyse vain siitä, onko vaikkapa naisia ja miehiä alalla yhtä paljon töissä. Kyse on laajemmasta asiasta, sanoo tutkija  Anna-Mari Rusanen .
 Kun teknologiaa kehitetään miehille, siitä saattaa tulla naisia syrjivää.
 Samaa toteaa TietoEvryn Suomen maajohtaja  Satu Kiiskinen .
 – Algoritmit perustuvat dataan, ja historiallinen data on usein sukupuolittunutta, Kiiskinen sanoo.
 Siksi sen käytössä pitää olla tarkka. Kuka datan on kerännyt, mitä on kerätty ja mistä?
 Tutkija Rusanen antaa esimerkkejä.
 – Nyt esimerkiksi puhesyntetisaattorit kehitetään niin, että prototyyppikäyttäjän äänenkorkeus on keskiverto miehen äänenkorkeus. Ja jos äänenkorkeus on eri, syntetisaattori ei ymmärrä ääntä.
 Myös esimerkiksi kännykät on kehitetty niin, että ne sopivat miehen käteen paremmin kuin naisen. Samoin vaikkapa auton turvateknologia: ne kehitetään keskivertomiehen pituudelle.
 – Mies on prototyyppikäyttäjä. Jos tuotekehityksessä on mukana vaikkapa naisia, teknologia monipuolistuu, Rusanen sanoo.
 – Vaikka naiset käyttävät enemmän esimerkiksi internetiä, naisten saama hyöty teknologioista jää globaalisti huonommaksi kuin miehillä.
 Tekoäly syrjii, jos sitä ei tajuta koodata tasa-arvoiseksi
 TietoEvryn Kiiskinen sanoo, että teknologian etiikasta käydään keskustelua etenkin tekoälyn ympärillä.
 – Viime vuosina on noussut paljon esimerkkejä tekoälyn aiheuttamasta syrjinnästä. Siksi on tärkeää pohtia tekoälyn eettistä käyttöä. Olemme mukana EU-tasolla kehittämässä tekoälyn etiikkaa ja lanseerasimme oman eettisen ohjeistuksen, joka on otettu käyttöön kehitystyössämme.
 Tutkija, kognitiotieteen yliopistonlehtori Anna-Mari Rusanen sanoo samaa: sukupuolittuneet valtarakenteet näkyvät sovelluskehityksessä ja tavoissa, joilla algoritmeja käytetään.
 Siis:
 – Jos treenaamme algoritmeja sukupuolisesti vinoutuneella aineistolla, se algoritmi toistaa vinouman ja pahimmillaan vahventaa sitä.
 Yksinkertaisimmillaan tekoäly olettaa sille syötetyn tiedon perusteella, että professorit ovat miehiä. Kun Suomeksi hakee googlella sanan professori, ensimmäinen naisen kuva tulee noin 40 kuvan jälkeen. Toki naisia on professoreista Suomessa vain kolmannes.
 – Kyse on niin kasvojentunnistuksesta kuin luottoluokituksesta. Mediassa puhutaan yhtenä suurena syrjintänä tai vinoumana, että se on yksi suuri ongelma. Eri tyyppisillä sovelluksilla ja eri tyyppisillä teknologioilla on erityyppisiä vinoumia. Keskustelu velloo sekavana vyyhtinä, joka kaipaa jäsentelyä, hän sanoo.
 Jos vaikka rekrytointisovellukset tai luottosovellukset suosivat miehiä naisten sijaan, koska aineistossa on enemmän miehiä, tämä on ongelma, Rusanen muistuttaa.
 – Algoritmien vallan voi ymmärtää monella tavalla. Se voi näkyä sovellusten käytössä tai tuotannossa. Ja niitä voi olla hankala ymmärtää, koska data tulee monipuolisista lähteistä. Keitä esimerkiksi ovat ne ihmiset, jotka halpatyövoimana tuottavat dataa kuvatunnistussovelluksille, Rusanen sanoo.
 Anna-Mari on koulutukseltaan kognitiontutkija ja tieteenfilosofi. Hän tutkii ihmisen ja koneiden tiedonkäsittelyominaisuuksia, niiden välistä vuorovaikutusta. Yle/Niklas Fagerström
 Puolet työntekijöistä naisia - mutta naisten pitää olla myös oikeissa tehtävissä
 TietoEvryn on ottanut tavoitteeksi saada vuosikymmenen loppuun mennessä naisten osuus työntekijöistä 50 prosenttiin.
 – Naiset ovat aliedustettuina teknologia-alalla. Kun nyt puhutaan osaajapulasta, tarvitaan naiset ratkaisemaan sitä.
 Teknologiaa käyttävät miehet ja naiset, siksi molempien pitää olla sitä kehittämässä. Monimuotoiset tiimit ovat myös luovempia ja innovatiivisempia, ja tuottavat parempia tuloksia.
 – Meidän pitää houkutella naisia it-alalla ja teknologiakoulutuksen pariin. Toki ala työllistää naisia kaikilta koulutustaustoilta, Kiiskinen sanoo.
 Esimerkiksi TietoEvryn testiautomaatiotiimistä 55 prosenttia on naisia. Naisten määrää lisätään erilaisilla koulutus- ja mentorointiohjelmilla. Esimiehiä taas koulutetaan huomaamaan tiedostamattomat ennakkoasenteensa, jotka vaikuttavat rekrytointeihin ja ylenemiseen.
 Paitsi teknologia-alalle, naiset pitää saada myös kehittämään teknologiaa.
 – Pelkästään se, että yrityksiin palkataan lisää naisia tai lisätään diversiteettiä, se ei tarkoita, että tuotekehitys muuttuisi, Rusanen sanoo.
 Tärkeää on tiedostaa ja ymmärtää ongelmat. Kun esimerkiksi havaittiin, että puhesyntetisaattoreissa ei naisten ääntä tunnisteta, alettiin tutkia naisten puhetta ja sitä saatiin korjattua.
 Suomessa Suomen ongelmat, Yhdysvalloissa omansa
 Pohjoismaat ovat tasa-arvon mallimaita, mutta teknologia-aloilla naisia on suhteessa vähän.
 Naiset eivät hakeudu teknologia-alan koulutukseen. Eivätkä he pysy alalla, vaikka sille hakeutuisivat, Anna-Mari Rusanen toteaa.
 – Mielikuvissa koodarit ovat koskista juovia hupparimiehiä, Rusanen sanoo.

 Aihe oli käsittelyssä myös Ylen Aurora-tapahtumassa.
 Yhden asian Rusanen haluaa lisätä keskusteluun.
 – Eri yhteiskunnissa on erilaisia tilanteita. Tasa-arvokäsitykset ja naisten koulutusaste vaikuttavat. Meidän ei pitäisi ottaa siis suoraan Yhdysvalloista keskustelua ja vääntää meidän ongelmiamme siihen formaattiin. Silloin menetämme paljon asioita, jotka ovat meille keskeisempiä. Meidän pitäisi analysoida omaa tilannettamme ja katsoa, miten rakenteemme muodostuvat, eikä käydä tekoälyn etiikkakeskustelua Yhdysvaltojen perässä. Rusanen sanoo.
 Eri maiden ongelmat ovat erilaisia. Esimerkiksi Suomessa naisilla on mahdollisuus hakeutua teknologia-alalle, mutta silti sitä ei tehdä. Lasikattoon voi olla lukuisia syitä.
 – Meitä saattaa yllättää, että vaikkapa Iranissa on paljon enemmän mukana naisia kehittämässä teknologiaa. On vaikea sanoa, mistä se johtuu, mutta kyse saattaa olla siitä, ettei teknologia-ala on mahdollisuus päästä kiinni hyvinvointiin. Ei siis ole yhtä tekkialojen lasikattoa, joka pitäisi puhkaista.
 Anna-Mari Rusanen ja Satu Miettinen osallistuivat  Ylen Aurora-tapahtumassa kekusteluun teknologian sukupuolikuiluista. Voit katsoa keskustelun tästä.
 Emmi Nuorgamin kolumni: Jos tekoäly on rasistinen naisvihaaja, heijasteleeko tekoäly yhteiskuntaa vai yhteiskunta tekoälyä?

Tekoäly voi lisätä miesten ja naisten epätasa-arvoa, sillä kehitystyötä tehdään miesten ehdoilla


Summary: Päihteet ovat useiden sakkovankien tekemien rikosten taustalla. Tähän haetaan ratkaisua hankkeella, joka sijoittaa päihdeongelmaisia sakko- ja lyhytaikaisvankeja vankilan sijasta päihdekuntoutukseen.

Muutama kuukausi vankilassa, muutama siviilissä ja sitten taas takaisin vankilaan. Tämä on monen vankilakierteeseen joutuneen elämänrytmi.
 Lyhyet tuomiot tulevat usein sakoista, joita ihminen ei pysty tai tahdo maksaa. Monesti kyse on ensimmäisestä.
 Niin sanotut pyöröovivangit ovat yhteiskunnassamme hyvin heikossa asemassa olevia ihmisiä.
 Rikosseuraamuslaitoksen projektityöntekijä  Katja Hakkarainen  kertoo, että jopa puolet sakkovangeista on kodittomia ja suurimmalla osalla on vakava päihderiippuvuus.
 Nämä ihmiset jäävät usein myös avun ulkopuolelle. Vankilatuomiot ovat niin lyhyitä, että päihderiippuvuuden hoitoa ei ehditä aloittaa vankilassa. Sama ongelma on myös vankilan ulkopuolella.
 32-vuotias päihdekuntoutuksessa oleva vanki kertoi anonyymisti päihdetaustastaan.  Timo Turpeinen / Yle
 Kun päihdeongelma jatkuu, niin myös rikosten tekeminen – ja pyöröovi jatkaa pyörimistään.
 Tähän ongelmaan on lähdetty hakemaan ratkaisua valtakunnallisella hankkeella, jossa päihderiippuvaisia sakko- ja lyhytaikaisvankeja voidaan sijoittaa vankilan sijasta päihdekuntoutukseen.
 Rikosseuraamuslaitoksen mukaan lokakuun alkuun mennessä yhteensä 120 vankia on sijoitettu vankilan sijasta päihdekuntoutuslaitokseen. Hankkeen tavoitteena on, että päihdehoito jatkuisi myös sen jälkeen, kun vankeusrangaistus loppuu.
 – Eli saataisiin ihminen kiinnitettyä kotikunnan palveluihin ja hän saisi tarvitsemansa palvelun ja tuen, Hakkarainen sanoo.
 “Päihteet ja rikokset kulkevat käsi kädessä”
 Hankkeen kohderyhmänä ovat Rikosseuraamuslaitoksen kehityspäällikkö  Pia Ylikomin  mukaan vangit, joiden rikosten tekemiseen liittyy hallitsematon päihteiden käyttö. Monilla vangeista on päihderiippuvuuden lisäksi mielenterveysongelmia.
 – Tällaisten ihmisten kanssa paras lääke rikosten uusimisen estämiseksi on juurisyiden hoitaminen. Eli niiden syiden, miksi ihminen on ajautunut rikoksen polulle.
 Yle kysyi päihdekuntoutuslaitokseen sijoitettujen vankien kokemuksia päihdehoidosta ja sai vastaukset kolmelta vangilta. He esiintyvät jutussa anonyyymisti yksityisyydensä suojaamiseksi. Vankien vastaukset ovat jutussa kursiivilla.
 Kaikki kolme kuntoutuslaitokseen sijoitettua vankia olivat tyytyväisiä siihen, että pääsivät vankilan sijasta päihdekuntoutukseen.
 “On tää paljon parempi, jos haluaa elämään muutosta. Ja jos on halukkuutta olla selvinpäin niin täältä löytää työkalut siihen.
 Sivusta, jos katson muita tänne tulleita niin ratasinkin tyyppi saa täältä mukaan vähintäänkin ajatuksen siitä, mitä se vaatii olla selvinpäin. Eli, jos ei tällä kertaa onnistu ja löytää itsensä ojan pohjalta, silloin mieleen saattaa tulla se että on mahdollista raitistua” -32-vuotias kuntoutuja
 Vankien päihdekuntoutuksen maksaa rikosseuraamuslaitos, joka saa hankkeelleen rahoituksen oikeusministeriöstä. Kuvassa rikosseuraamuslaitoksen projektityöntekijä Katja Hakkarainen ja kehityspäällikkö Pia Ylikomi. Timo Turpeinen / Yle
 “Päihdekuntoutus oli parempi vaihtoehto kuin vankila ja tuli oikeaan vaiheeseen, koska olen miettinyt viime aikoina oheiskäytön lopettamista tosissani” - 36-vuotias kuntoutuja
 Päihteet liittyivät jollain tavalla kaikkien Ylen kysymyksiin vastanneiden vankien rikosten tekemiseen. Jokaisen päihderiippuvuus oli kestänyt vähintään vuosikymmenen.
 “Minut on tuomittu sakoista, jota on pääosin tullut näpistyksistä. Aiemmin mut on tuomittu varkauksista. Tuleva tuomioni on tuhotyö, jonka tekoaikana olin pahassa päihdepsykoosissa” - 36-vuotias kuntoutuja
 “Kun on sekaisin, se alentaa rimaa tehdä rikoksia ja saatan olla aggressiivinen. Ja jos ei ole päihteitä niin yritän keksiä keinoja saada niitä rikoksien kautta” - 32-vuotias kuntoutuja
 “Päihteet ja rikokset kulkevat käsi kädessä” - 52-vuotias kuntoutuja
 Kaikki Ylen kysymyksiin vastanneet kuntoutujat ovat olleet aiemminkin maksamattomien sakkojen vuoksi vankilassa.
 Inhimillisen kärsimyksen vähentäminen
 Sakkojen muuntorangaistukseen liittyvä lakimuutos tuli voimaan tänä vuonna, mikä on myös yksi syy hankkeen synnylle.
 Ennen lakimuutosta ainoastaan oikeuden määräämät sakot muuntuivat vankeudeksi – nyt myös poliisin ja syyttäjän, mikäli henkilö syyllistyy saman vuoden aikana useasti samankaltaisiin rikoksiin, joista määrätään sakko.
 Lakimuutokseen sisältyy myös edellytys siitä, että vankeja sijoitetaan jatkossa vankilan ulkopuolisiin laitoksiin.
 Yleisimmät rikosnimikkeet vankeudeksi muunnetuissa sakkotuomioissa ovat näpistys, pahoinpitely, rattijuopumus, varkaus, huumausainerikos, törkeä rattijuopumus ja vahingonteko Timo Turpeinen / Yle
 Vanki on kuitenkin vanki, vaikka sijoituspaikka olisikin vankilan sijaan päihdekuntoutuslaitos.
 Käytännössä se tarkoittaa sitä, että kuntoutuksessa oleva vanki on rikosseuraamusta suorittava kuntalainen ja on Rikosseuraamuslaitoksen valvonnan alaisena. Vapaudenmenetys on siis yhtä kuin vankeusrangaistus.
 Kuntoutuksessa olevilla vangeilla on valvontapanta ja tukipartiot käyvät paikan päällä tarkastuskäynneillä. Vankeja myös testataan päihteiden käytön varalta.
 – Jos vanki ei noudata sääntöjä ja sitoudu kuntoutukseen, hän palaa vankilaan, Rikosseuraamuslaitoksen Pia Ylikomi kertoo.
 Päihdekuntoutukseen ohjataan vain sellaisia vankeja, jotka ovat valmiita sitoutumaan hoitoon ja päihteettömään elämään.
 “Haluan elää päihteetöntä elämää. On tämä parempi elinympäristö. Ajatukset saisi enemmän aikaa toipumiselle. Täällä puhutaan paljon siitä, miten kukakin toipuu ja täällä on mahdollista kokeilla vaikka ryhmiä tai uusia harrastuksia” - 32-vuotias kuntoutuja.
 "Erittäin hieno mahdollisuus kuntoutua, missä on ammattiosaamista" -52-vuotias kuntoutuja.
 Rikosten uusimisen vähentämisen lisäksi kaksivuotisen hankkeen tärkeimpiä tavoitteita on Ylikomin mukaan inhimillisen kärsimyksen vähentäminen.
 – Se on kaikkien edun mukaista. Sekä asiakkaan, hänen läheistensä ja koko yhteiskunnan. Kaikki ovat lopulta voittajia.
 Millaisia ajatuksia juttu herätti? Keskustele aiheesta tiistaihin kello 23:een saakka.
 Lue myös:   15 vankilareissua ennen nelikymppisiä – Vankilakierteessä vaeltaa satoja naisia, kuuntele heidän tarinansa
 Nyt joutuu taas vankilaan – 1 500 sakkovankia odottaa lusimista, Rikosseuraamuslaitos: "Emme varsinaisesti ole heitä halunneet"

Sakkovankien rikoskierre koitetaan katkaista, ja siksi vankilan sijasta tarjotaan päihdehoitoa – "Paljon parempi, jos haluaa elämään muutosta"


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet lyhyesti.

Teknologian kehittäminen usein unohtaa naiset
 Esimerkiksi puhesyntetisaattorit kehitetään käyttäen keskivertoa miehen äänenkorkeutta. Kun puhujan äänenkorkeus onkin eri, syntetisaattori ei välttämättä ymmärrä ääntä. Myös kännykät on kehitetty sopimaan miehen käteen paremmin kuin naisen. Samoin auton turvateknologia:  se kehitetään keskivertomiehen pituudelle .
 – Mies on prototyyppikäyttäjä. Jos tuotekehityksessä on mukana vaikkapa naisia, teknologia monipuolistuu, sanoo tutkija  Anna-Mari Rusanen .
 Entiset siirtomaavallat luopuvat Afrikasta viedyistä esineistä
 Beniniläisten taideaarteiden näyttely pariisilaisessa museossa marraskuussa 2018.  Christophe Petit Tesson / EPA
 Ranska palautti taideaarteita Beniniin, skotlantilainen yliopisto Nigeriaan. Arviolta jopa 90 prosenttia afrikkalaisista museoesineistä on eurooppalaisissa kokoelmissa, mutta nyt  useampi Euroopan maa aikoo palauttaa siirtomaa-aikaisia taideteoksia  takaisin niiden alkuperäisille kotiseuduille. Toimia on kiitelty mutta myös kritisoitu.
 Chilessä presidentinvaalit – kärjessä laitaoikeiston edustaja
 Chilen presidentinvaalissa ihmiset antoivat eniten ääniä laitaoikeiston ehdokkaalle. Ernesto Benavides / AFP
 Eteläamerikkalaisessa Chilessä on käyty presidentinvaalien  ensimmäinen kierros. Suurimman kannatuksen sai laitaoikeiston ehdokas  Jose Antonio Kast . Hän edustaa konservatiivisia arvoja, vastustaa maahanmuuttoa ja arvostaa Chilen entisen diktaattorin  Augusto Pinochetin  perintöä.
 Toiselle tilalle noin 26,5 prosentin kannatuksella nousi vasemmistolainen, vihreitä arvoja edustava  Gabriel Boric.  Vaalien toinen kierros käydään 19, joulukuuta.
 Sakkovankeja ohjataan vankilan sijasta päihdehoitoon
 Päihteet ja rikollisuus kulkevat usein käsi kädessä. Uudessa kokeilussa vankilatuomio voi muuttua päihdekuntoutukseksi. Jaani Lampinen / Yle
 Päihderiippuvaisia sakko- ja lyhytaikaisvankeja sijoitetaan Rikosseuraamuslaitoksen hankkeessa  vankilan sijasta päihdekuntoutuslaitokseen.  Hanke on valtakunnallinen ja kestää tämän ja ensi vuoden. Tänä vuonna yhteensä 120 vankia on sijoitettu vankilan sijasta päihdekuntoutuslaitokseen.
 Edessä talvinen viikko
 Yle
 Viikko alkaa poutaisessa pakkassäässä. Maanantaipäivästä on tulossa laajalti aurinkoinen, ja lähinnä idässä voi tulla heikkoja lumikuuroja vesistöjen läheisyydessä. Viikon lumisateista ensimmäiset saapuvat tiistain vastaisena yönä.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Teknologiaa kehitetään miehille, entiset siirtomaavallat palauttavat taideaarteita Afrikkaan, sakkovankeja ohjataan päihdehoitoon


Summary: Laitaoikeiston ehdokas Jose Antonio Kast ja hänen kovin vastustajansa, vasemmiston Gabriel Boric saivat odotetusti suurimman osan äänistä.

Chilen vaaliuurnilla ei vielä sunnuntaina saatu valittua maalle uutta presidenttiä. Koska yksikään ehdokkaista ei saanut ensimmäisellä kierroksella yli puolia äänistä, järjestetään vaalien toinen kierros joulukuun 19. päivänä.
 Ennen vaalipäivää mielipidemittauksissa kärjessä ollut laitaoikeiston ehdokas  Jose Antonio Kast  ja hänen kovin vastustajansa, vasemmiston  Gabriel Boric , pitivät ensimmäisellä kierroksella odotetusti paikkansa suosituimpina presidenttiehdokkaina.
 Eniten ääniä saaneen Kastin saalis oli noin 28 prosenttia äänistä, kertoo muun muassa uutistoimisto  Reuters . Boric oli toisena noin 26 prosentin ääniosuudella. Kilpailu presidenttiydestä käydään näiden kahden ehdokkaan välillä, sillä kolmanneksi suosituimman ehdokkaan äänisaalis jäi vaatimattomaan noin 13 prosenttiin äänistä.
 – Tänään chileläiset ovat puhuneet, sanoi Kast kannattajilleen pitämässään pitkässä puheessa sen jälkeen, kun ääntenlaskennan tuloksia julkistettiin.
 – Me tulemme työskentelemään palauttaaksemme rauhan, järjestyksen ja vapautemme, sanoi Kast maalaten itsestään kuvaa lain ja oikeuden ehdokkaana ja sanoen, että vaalit olivat valinta "vapauden ja kommunismin" välillä.
 Boric puolestaan sanoi omassa vaalitilaisuudessaan, että voittaakseen toisen kierroksen heidän tulee nöyrtyä ja laajentaa kannattajakuntaansa.
 – Meidän täytyy laajensaa sitä ja houkutella mukaamme ihmisiä, jotka ovat kaukana rajojemme ulkopuolella, sanoi Boric.
 Vihreiden arvojen kannattaja vastaan maahanmuuttokriitikko
 Vaaleja on luonnehdittu poliittisesti jakautuneimmiksi sitten 1990-luvun vaihteen, jolloin Chile palasi diktaattori  Augusto Pinochetin  vallasta demokratian tielle. Kilvassa on ollut mukana seitsemän presidenttikandidaattia, joista mielipidemittauksia on johtanut laitaoikeistolainen 55-vuotias Kast. Hänen vahvin haastajansa on entinen opiskelijajohtaja, vasemmiston 35-vuotias Boric.
 Profiileiltaan Kast ja Boric eroavat toisistaan suuresti. Kast on vanhoillisten arvojen kannattaja, joka on suhtautunut kriittisesti maahanmuuttoon ja kampanjoinut turvallisemman Chilen puolesta. Häntä on verrattu esimerkiksi  Donald Trumpiin  ja  Jair Bolsonaroon , mutta etenkin vaalien alla hänen esiintymisensä on ollut verrokkejaan pidättyväisempää.
 Boric puolestaan on kampanjoinut tasa-arvon ja vihreiden arvojen ehdokkaana.
 Presidentin lisäksi vaaleissa valitaan myös uusi parlamentti.
 Lisää aiheesta kertoo Maailmanpolitiikan arkipäivää:
 Nouseeko Chilen presidentiksi oma Trump?
 Lue lisää:
 Chileläiset äänestävät poliittisesti kahtiajakautuneissa vaaleissa, joissa "Chilen Bolsonaro" on vahva ehdokas presidentiksi
 Latinalaisen Amerikan politiikka on murroksessa pandemian ja talouskriisin keskellä
 Chilessä uusi perustuslaki sai selkeän enemmistön taakseen kansanäänestyksessä – Tuhannet ihmiset juhlivat kaduilla

Chilen vaaleissa ei tullut ratkaisua ensimmäisellä kierroksella – Kärjessä Bolsonaron ja Trumpin hengenheimolainen


Summary: Poliisi kertoo, että tutkinnassa on tällä hetkellä yhden henkilön osallisuus tapahtumien kulkuun.

Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa ainakin yksi ihminen on kuollut ja yli 20 loukkaantunut katumaasturin ajettua joulukulkueessa marssineen väkijoukon sekaan.
 Paikallinen poliisi kertoo tutkivansa tapausta parhaillaan ja tiedottavansa asiasta lisää myöhemmin.
 – Meillä on tällä hetkellä tutkinnassa yksi henkilö, jonka osuutta tapahtumiin selvitellään, kertoi paikallisen poliisin päällikkö  Dan Thompson  uutistoimisto AP:n mukaan.
 Silminnäkijöiden mukaan katumaasturi ajoi kovaa vauhtia esteiden lävitse kadulle, missä paraati kulki Waukeshan kaupungissa sunnuntaina illalla paikallista aikaa.
 – Kuulimme ensin kovan pamauksen, minkä jälkeen kuulimme ihmisten huutavan. Sen jälkeen ihmiset alkoivat juoksemaan, kertoi jouluparaatia katsomassa ollut nainen AP:lle.
 Uutistoimisto Reutersin mukaan paikallismedia ja jotkut silminnäkijät ovat kertoneet, että katumaasturista ammuttiin sen ajaessa väkijoukkoon. Reuters ei kuitenkaan ole pystynyt varmistamaan tietoa ampumisesta.
 Yhdessä paikan päältä kuvatussa videossa näkyy uutistoimistojen mukaan, että poliisi ampui katumaasturia kohden.
 Uutinen päivittyy.

Yhdysvalloissa ainakin yksi ihminen kuollut ja yli 20 loukkaantunut katumaasturin ajettua joulukulkueen sekaan


Summary: Rumen Radevin selvän voiton toivotaan viestittävän vallan keskittymisestä ja tuovan toivottua tasapainoa maahan.

Bulgariassa istuvan presidentin  Rumen Radevin  vaaleissa haastanut  Anastas Gerdjikov  on tunnustanut tappionsa vahvistaen osaltaan Radevin jatkokauden.
 Radevin on arvioitu saaneen 66 prosenttia äänistä presidentinvaalien toisella kierroksella. Noin 32 prosenttia äänistä napannut Gerdjikov tunnusti tappionsa, mutta painotti samalla sitä, kuinka hänen mukaansa valtion koneisto oli puoltanut istuvaa presidenttiä.
 Radevin voitto oli odotettu, sillä hän sai jo viikko sitten ensimmäisellä kierroksella 49 prosenttia annetuista äänistä. Koska hän ei kuitenkaan saanut yli puolta äänistä, pidettiin toinen kierros. Gerdjikov sai ensimmäisellä kierroksella 23 prosentin äänisaaliin.
 Radev keskittyi ensimmäisellä kaudellaan lähinnä korruption kitkemiseen. Käydessään itse äänestämässä päivällä hän sanoi haluavansa jatkaa tätä työtä.
 – Ottakaamme kohtalomme omiin käsiimme sen sijaan, että antaisimme toisten päättää tulevaisuudestamme, Radev sanaili.
 Radev on Bulgarian suosituin poliitikko, mutta maata itseään on riivannut poliittisten puolueiden riitaisuus. Bulgariaan ei olekaan saatu aikaiseksi vakaata hallitusta, jonka avulla voitaisiin lähteä taistoon paitsi syvälle pureutunutta korruptiota myös pahenevaa koronatilannetta vastaan.
 Vaikka monet ovat ylistäneet Radevia, ovat hänen kriitikkonsa syyttäneet hänen tavoitteidensa olleen liian kunnianhimoisia. Radevin selvä voitto voi kuitenkin tuoda mukanaan poliittisen tasapainon. Istuvan presidentin voittoa kommentoineen analyytikon mukaan Radevin huikea äänisaalis voikin painottaa osaltaan sitä, kuinka valta on keskittymässä maassa.
 Korruption vastainen puolue pyrkii avaamaan poliittisen solmun
 Presidentinvaalien ensimmäinen kierros järjestettiin viikko sitten sunnuntaina parlamenttivaalien yhteydessä. Vaalien voittajaksi nousi vain muutama viikko sitten perustettu korruption vastainen liike.
 Viikon takaiset parlamenttivaalit olivat jo kolmannet vuoden aikana, mutta sen paremmin huhti- kuin kesäkuun vaalienkaan tuloksena ei saatu aikaan hallitusta. Äänestysprosentti viime sunnuntaina jäi historiallisen alhaiseksi.
 Radeviakin tukeneen Me jatkamme muutosta -puolueen jälkeen parlamenttivaaleissa niukaksi kakkoseksi tuli pitkään maata hallinnut konservatiivipuolue GERB. Maan entisen pääministerin  Boiko Borisovin  GERB tuki presidentinvaaleissa Radevin haastajaa Gerdjikovia.
 Radev puolestaan oli antanut viime kesänä tukensa Borisovin 10-vuotista valtakautta vastustaville mielenilmauksille.
 – Mafia ulos, mielenosoittajien keskellä piipahtanut presidentti huusi nyrkki pystyssä.
 Borisovin valtakauden päättyminen johti kuitenkin poliittiseen umpikujaan, jonka toivotaan nyt saavan päätöksen. Me jatkamme muutosta -puolue on etsinyt vaalien jälkimainingeissa koalitiokumppaneita saadakseen kuuden kuukauden solmun avattua.
 Lue lisää:
 Ovensuukyselyt: Bulgarian parlamentissa on valta vaihtumassa
 Bulgaria äänestää pattitilanteen purkamiseksi: Syntyykö tällä kertaa hallitus ja päättyykö Borisovin yli 10 vuoden taival maan johdossa?

Istuva presidentti jatkokaudelle Bulgariassa – haastaja tunnusti tappionsa


Summary: Yhdysvaltalaisteini ampui kaksi ihmistä viime vuonna Kenoshan mellakoissa.  Hän vetosi itsepuolustukseen, eivätkä syyttäjät onnistuneet todistamaan toisin – valamiehistö uskoi Rittenhousen olleen uhri.

Kaksi ihmistä Kenoshan mellakoissa Wisconsinissa viime vuonna ampunut yhdysvaltalaisteini on kommentoinut valamiehistön päätöstä vapauttaa hänet kaikista syytteistä.
 – Valamiehistö päätyi oikeaan ratkaisuun, itsepuolustus ei ole laitonta, sanoi Rittenhouse uutiskanava Fox Newsille uutistoimisto AFP:n mukaan.
 – Olen iloinen, että kaikki meni hyvin. Selvisimme vaikeasta osasta, Rittenhouse sanoi.
 Rittenhousea on määrä haastatella laajemmin asiasta kanavalla maanantaina, ja joulukuussa Foxin on tarkoitus esittää hänestä tehty dokumentti.
 Rittenhousea uhkasi oikeudessa jopa elinkautinen vankeus.
 Kenoshan oikeustalon läheisyydessä seurattiin Kyle Rittenhousen oikeusprosessin päätöstä perjantaina.  EPA/TANNEN MAURY
 Syytetty vetosi itsepuolustukseen
 Rittenhouse sanoi ampuneensa ihmiset puoliautomaattisella kiväärillään itsepuolustukseksi sen jälkeen, kun nämä olivat hyökänneet hänen kimppuunsa. Syyttäjän mukaan Rittenhouse oli itse provosoinut tapahtumat, joten hän ei olisi voinut vedota itsepuolustukseen.
 Rittenhouse oli saapunut Wisconsinin osavaltiossa sijaitsevaan Kenoshaan naapuriosavaltiosta Illinoisista. Omien sanojensa mukaan hän halusi suojella liikkeitä ryöstäjiltä, syyttäjän mukaan hän tuli rettelöitsemään.
 Kenoshassa oli viime vuoden elokuussa laajoja mellakoita sen jälkeen, kun valkoinen poliisi oli ampunut mustaa miestä useita kertoja, minkä seurauksena tämä halvaantui.
 CNN: Valamiehistö uskoi, että Rittenhouse oli uhri
 Wisconsinin lainsäädännön mukaan tappavan voiman käyttö on sallittu, mikäli sen katsotaan olleen välttämätöntä kuoleman tai merkittävän ruumiillisen vahingon estämiseksi,  The New York Times -lehti kirjoittaa .
 Syyttäjät eivät onnistuneet todistamaan toisin.
 – Valamiehistö uskoi narratiivin (kertomuksen), jonka mukaan Kyle Rittenhouse oli uhri. He ajattelivat, että hänen itsepuolustusväitteensä oli paljon vahvempi kuin syyttäjän ajama provokaatioväite, sanoi kansalaisoikeusasianajaja  Charles F. Coleman Jr .  uutiskanava CNN:lle .
 Biden kehotti pidättäytymään väkivaltaisuuksista
 Wisconsinin korkeimman oikeuden entinen tuomari  Janine Geske  sanoo pelkäävänsä oikeudenkäynnin ”opetusta” ladattujen aseiden kantamisesta mielenosoituksissa.
 – Meillä tulee olemaan merkittäviä ongelmia selvittää, kuka on puolustanut itseään kun kyseessä on kaksi ihmistä aseineen, Geske sanoi uutistoimisto Reutersin mukaan.
 Samoilla linjoilla olivat myös yhden Rittenhousen tappaman miehen vanhemmat.
 – Se (oikeuden päätös) lähettää viestin, että on hyväksyttävää ilmestyä mihin tahansa kaupunkiin, yllyttää väkivaltaan ja oikeuttaa ihmisten ampuminen kaduille itse luomansa vaaran avulla, sanoivat  Anthony Huberin  vanhemmat lausunnossaan Reutersin mukaan.
 Presidentti  Joe Biden  kehotti ihmisiä pidättäytymään väkivaltaisuuksista päätöksen jälkimainingeissa.
 Biden myönsi, että päätös aiheuttaa huolta ja kiukkua paitsi hänessä itsessään myös muissa yhdysvaltalaisissa. Hän kuitenkin sanoi valamiehistön puhuneen ja painotti, että päätöstä tulee kunnioittaa.
 Biden kehottaa kaikkia ilmaisemaan näkemyksensä rauhanomaisesti ja lakien puitteissa.
 – Väkivallalle tai omaisuuden tuhoamiselle ei ole sijaa demokratiassamme, Biden sanoi.
 Lue myös :
 Biden kehottaa pidättäytymään väkivaltaisuuksista – mellakoissa kaksi ihmistä surmanneen nuoren vapauttamisen on pelätty johtavan levottomuuksiin
 Valamiehistö totesi syyttömäksi kaksi mielenosoittajaa tappaneen teinin  – tämän takia Rittenhousen oikeudenkäynti kuohuttaa Yhdysvalloissa
 Mielenosoittajia ampuneen teinin oikeudenkäynti kuohuttaa Yhdysvalloissa: tapettuja ei saa sanoa uhreiksi eikä ääriryhmäkytköksiä esitellä

”Itsepuolustus ei ole laitonta”, sanoo perjantaina kaikista syytteistä vapautettu Rittenhouse


Summary: Vaaleja on luonnehdittu polarisoituneimmiksi sitten 1990-luvun, jolloin Chile palasi diktatuurivallasta demokratian tielle. Presidenttikandidaatteja on seitsemän, joista tällä hetkellä mielipidemittauksia johtaa laitaoikeiston ehdokas.

Chilessä kansalaiset suuntaavat tänään vaaliuurnille valitsemaan maalle uutta presidenttiä ja parlamenttia.
 Vaaleihin kohdistuu erityistä kiinnostusta, sillä kansalaiset pääsevät valitsemaan päättäjiään ensimmäistä kertaa sen jälkeen, kun maassa alkoivat toissa vuonna laajat tasa-arvoa vaativat mielenosoitukset. Mielenosoitukset johtivat käynnissä olevaan perustuslain uudistamisprosessiin.
 Vaaleja on luonnehdittu poliittisesti jakautuneimmiksi sitten 1990-luvun vaihteen, jolloin Chile palasi diktaattori  Augusto Pinochetin  vallasta demokratian tielle. Presidenttikandidaatteja on seitsemän, joista mielipidemittauksia on johtanut laitaoikeistolainen  Jose Antonio Kast . Hänen vahvin haastajansa on entinen opiskelijajohtaja, vasemmiston 35-vuotias  Gabriel Boric .
 Vihreiden arvojen kannattaja vastaan maahanmuuttokriitikko
 Profiileiltaan Kast ja Boric eroavat toisistaan suuresti. Kast on vanhoillisten arvojen kannattaja, joka on suhtautunut kriittisesti maahanmuuttoon ja kampanjoinut turvallisemman Chilen puolesta. Häntä on verrattu esimerkiksi  Donald Trumpiin  ja  Jair Bolsonaroon , mutta etenkin vaalien alla hänen esiintymisensä on ollut verrokkejaan pidättyväisempää.
 Boric puolestaan on kampanjoinut tasa-arvon ja vihreiden arvojen ehdokkaana.
 Äänestyspaikat avautuvat Suomen aikaa sunnuntaina iltapäivällä ja sulkeutuvat myöhään illalla. Vaalien tuloksia voidaan näin ollen odottaa vasta maanantain puolella.
 Jos yksikään presidenttiehdokkaista ei kerää äänestyksessä yli puolia äänistä, järjestetään toinen kierros joulukuun 19. päivänä.
 Lisää aiheesta kertoo Maailmanpolitiikan arkipäivää:
 Nouseeko Chilen presidentiksi oma Trump?
 Lue lisää:
 Latinalaisen Amerikan politiikka on murroksessa pandemian ja talouskriisin keskellä
 Pinochetin perustuslaki kuopataan Chilessä, uudistajat valitaan tämän viikonlopun vaaleissa
 Chilessä uusi perustuslaki sai selkeän enemmistön taakseen kansanäänestyksessä – Tuhannet ihmiset juhlivat kaduilla
 Rauhalliset mielenosoitukset kärjistyivät kirkkojen poltteluun ja ryöstelyyn Chilessä – pian kansa äänestää perustuslaista

Chileläiset äänestävät poliittisesti kahtiajakautuneissa vaaleissa, joissa "Chilen Bolsonaro" on vahva ehdokas presidentiksi


Summary: Lämmin alkutalvi ja keskellä talvea nopeasti tulevat pakkaset on monelle linnulle vaikea yhdistelmä.

Suomessa talvehtivien lintujen määrä on kasvanut suuresti 2000-luvulla talvien lämpenemisen myötä. Etenkin talvehtivien vesilintujen määrä on moninkertaistunut lyhyessä ajassa, sillä rannikko ja saaristo pysyvät nykyisin jäättöminä jopa läpi talven.
 Lämpenemisestä on ollut linnuille paljon hyötyä, koska lämpiminä talvina ravintoa on paremmin tarjolla ja lintujen energiaa kuluu vähemmän lämmöntuottoon. Kovilla pakkasjaksoilla lintujen kuolleisuus on aina suurin, kertoo BirdLife Suomi -järjestön suojeluasiantuntija  Tero Toivanen .
 – Linnuille yleisesti ottaen helpoimpia ovat sellaiset leudot talvet, joihin ei liity suuria lämpötilan vaihteluita, Toivanen kuvailee.
 Lämmin alkutalvi ja keskellä talvea nopeasti tulevat pakkaset – eli nykyisin melko tyypillinen suomalainen talvi – voi kuitenkin olla monelle Suomessa talvehtimista yrittävälle linnulle vaikea. Lämpimänä syksynä ja alkutalvena Suomeen jää talvehtimaan runsaasti sellaisia lintuja, jotka eivät kestä kovia olosuhteita.
 Lähellä pesimäaluetta talvehtiminen olisi onnistuessaan linnuille silti eduksi, koska tällöin ne välttävät muuttomatkan vaarat ja rasitukset ja ovat keväällä ensimmäisenä valitsemassa sopivaa reviiriä.
 – Jos kylmät säät tulevat heti alkutalvesta, muuttolinnut osaavat muuttaa ajoissa ja ovat riittävän hyväkuntoisia matkaan. Toisaalta pitkään kestävä talvi on rasite Suomessa ympäri vuoden eläville linnuille, Toivanen toteaa.
 Perinteiseen kylmään talveen sopeutuneille paikkalinnuille lämpimämmistä nykytalvista voi olla haittaa. Esimerkiksi talvella höyhenpukunsa valkoiseksi vaihtava riekko kärsii lumettomuudesta, koska silloin sen valkoinen suojaväri ei toimi ja riski joutua saaliiksi kasvaa. Kanalintuja haittaa myös vähälumisuus kovien pakkasten aikaan, sillä ne eivät pääse lumikieppiin, eli lumen alle kylmyydeltä suojaan.
 Talviruokinnasta apua
 Toivanen muistuttaa, että sään lisäksi myös ravinnon määrä vaikuttaa suuresti siihen, paljonko lintuja Suomessa talvehtii. Esimerkiksi puiden siemensadot ja marjat ovat tärkeitä.
 – Marja- ja siemensadosta riippuvaiset linnut osaavat liikkua ravinnon perässä: kun ruokaa on vähän, ne usein talvehtivat muualla kuin Suomessa, kertoo Toivanen.
 Runsaslumiset talvet ovat Toivasen mukaan vaikeita muun muassa petolintujen, kuten lehtopöllön, ravinnon hankinnalle. Petolintujen selviäminen talven yli riippuu suuresti myyräkannoista.
 Lintujen ravinnonhankintaa voivat vaikeuttaa myös nollan molemmin puolin vaihtelevat lämpötilat. Kun puun pinta jäätyy yllättäen, pikkulintujen on vaikea päästä talvehtiviin hyönteisiin tai talvivarastoihin käsiksi.
 Talviruokinta auttaa monia lintuja selviämään talven yli. Toivasen mukaan ruokinnassa olisi hyvä ottaa huomioon muutamia asioita. Ruokinta kannattaa aloittaa vasta, kun yöpakkaset ovat säännöllisiä ja muuttolinnut pääosin poistuneet. Kerran aloitettua ruokintaa olisi hyvä jatkaa yli koko talven lämpötilojen nousemiseen asti.
 – Myös ruokintapaikan siisteydestä tulisi pitää huolta, etteivät taudit pääse leviämään, Toivanen sanoo.
 Paljon energiaa sisältävä ruoka auttaa lintuja kestämään koviakin pakkasia, ja talven aikana riittävästi ruokaa saaneet linnut ovat paremmassa kunnossa keväällä pesimäajan koittaessa. Talvilinnuille maistuvat erityisesti auringonkukansiemenet, maapähkinät ja tali.
 Suomessa talvehtii noin sata lajia
 Suomessa talvehtii säännöllisesti noin sata lintulajia. Tarkkaa lukua on vaikea arvioida, sillä määrät vaihtelevat vuosittain.
 Alueelliset erot ovat suuria: Etelä-Suomessa talvehtii paljon enemmän lintuja kuin Lapissa, kertoo Keski-Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtaja ja Jyväskylän yliopiston tutkijatohtori  Ossi Nokelainen .
 – Ilmaston lämpenemisen johdosta alkutalvesta voidaan tavata monia osittaismuuttajia ja viivyttelijöitä, joita ei myöhemmin talvella havaita. Vastaavasti ensimmäisiä kevätmuuttajia voi saapua rannikolle jo helmikuun lopulla, jos lumitilanne sallii aikaisen kevätmuuton aloituksen, Nokelainen sanoo.
 Nokelaisen mukaan talitiainen, sinitiainen, närhi, pikkuvarpunen ja keltasirkku ovat tyypillisimpiä vieraita talvisilla ruokintapaikoilla asutuksen lähellä. Metsäisillä seuduilla sen sijaan voi törmätä vuodenajasta riippumatta esimerkiksi tikkoihin, pöllöihin ja kanalintuihin. Pohjois-Suomessa talvehtivat yleensä vain karaistuneemmat lajit, joista tavallisia ruokintavieraita ovat esimerkiksi lapintiainen ja kuukkeli.
 Tero Toivanen BirdLifesta kertoo, että ilmaston lämpenemisen ohella myös lintujen talviruokinta on auttanut joitakin lajeja runsastumaan.
 – Tällaisia ovat esimerkiksi mustarastas ja peukaloinen, sanoo Toivanen.
 Toivasen mukaan Suomessa on myös väheneviä talvilintuja. Esimerkiksi ympäri vuoden Suomen metsissä elävien hömö- ja töyhtötiaisten talvikanta on yli puolittunut 2000-luvun aikana. Todennäköisin syy tähän on Toivasen mukaan metsätalous: nämä lajit tarvitsevat riittävästi järeää metsää talvisen ravinnon löytämiseen.
 Muita Suomessa väheneviä, tuttuja talvilintuja ovat muun muassa harakka ja varpunen.
 Lue lisää:
 Valkohäntäkauriita ruokitaan metsästettäviksi, lintuja katsottavaksi – "Luonnonsuojelumielessä eläinten talviruokinnalle ei ole tarvetta", sanoo luontoaktiivi
 Satojatuhansia valkoposkihanhia odottelee Suomessa yhä myötätuulta muuttomatkalleen – kiirettä ei ole, koska ravintoa riittää

Lämpimämmät talvet ovat helpottaneet lintujen talvehtimista – osalle lumettomuudesta on kuitenkin haittaa


Summary: Alkuviikon ennätyksellisten sateiden seurauksena tulvat ja maanvyöryt katkaisivat liikenneyhteydet. Alueelle ennustetaan ensi viikoksi lisää sateita.

Kanadan länsiosia kurittaneissa tulvissa kuolleiden määrä on noussut neljään, kertoivat paikalliset viranomaiset lauantaina. Lisäksi ainakin yhden ihmisen kerrotaan olevan edelleen kadoksissa.
 Brittiläisessä Columbiassa satoi viime sunnuntaina ja maanantaina ennätyksellisen paljon, minkä seurauksena tulvat ja maanvyöryt katkaisivat liikenneyhteydet.
 Ensimmäinen uhri varmistui maanantaina, kun naisen ruumis löytyi läheltä valtatietä, jonka maanvyörymä oli pyyhkäissyt mukanaan. Samainen valtatie avattiin viranomaisten mukaan lauantaina uudelleen, joskin vain välttämätöntä matkustamista varten.
 Kanadan ratsupoliisi vahvisti lauantaina, että aiemmin kadonneeksi ilmoitettujen kolmen miehen ruumiit olivat löytyneet. Ratsupoliisin edustajan mukaan viranomaiset etsivät edelleen yhtä miestä, mutta sää ja olosuhteet etsintäpaikalla ovat haitanneet etsintöjä.
 Polttoaineen ostamista rajoitettu
 Viranomaisten on pitänyt myös säännöstellä polttoainetta, sillä alueella on ollut myrskyn vuoksi toimitusvaikeuksia. Bensa-asemalta ihmiset ovat saaneet ostaa enimmillään 30 litraa polttoainetta. Provinssin yleisestä turvallisuudesta vastaavan ministerin  Mike Farnworthin  mukaan rajoitus voi olla voimassa kymmenen päivän ajan.
 Viereisestä Albertan provinssista öljyä länsirannikolle kuljettava Trans Mountain -öljyputki jouduttiin sulkemaan väliaikaisesti tulvavahinkojen vuoksi. Maatiloilla on ollut myös vaikeuksia saada tarvitsemiaan tarvikkeita.
 Tulva-alueille komennettiin aiemmin tällä viikolla satoja Kanadan armeijan sotilaita auttamaan tulvavesien tieltä evakuoituja ihmisiä.
 Alueelle ennustetaan ensi viikoksi lisää sateita, minkä pelätään pahentavan tilannetta. Sää on koetellut Brittiläistä Kolumbiaa, sillä viime kesä oli ennätyksellisen kuuma. Kuuma sää liittyi yli 500 ihmisen kuolemaan.
 Lue lisää:
 Ensin hirmuhelteet, nyt rankkasateet – "vuosisadan pahin myrsky" pyyhkäisi Kanadan länsirannikon yli ja jätti jälkeensä valtavat tuh ot
 Kanadassa tuhansia sotilaita on valmiudessa lähtemään tulvien ja mutavyöryjen runnomaan Brittiläiseen Kolumbiaan

Kanadan länsiosia kurittaneissa tulvissa kuollut neljä ihmistä – ainakin yksi edelleen kateissa


Summary: Muun muassa hampurilaisistaan tunnettu McDonald´s on käynyt suomalaisten tavarantoimittajien kanssa neuvotteluja, mutta päätynyt tuomaan naudanlihapihvinsä Italiasta. Vastikään Suomessa aloittanut Kentucky fried chicken on kertonut tuovansa kananlihan Puolasta.

Kansainväliset pikaruokaketjut ovat tutkailleet mahdollisuuksia hankkia tuotteisiinsa lihaa myös Suomesta.
 Vaikka pyrkimys lähellä tuotettuun ja jalostettuun ruokaan on kestävän kehityksen kannalta tärkeää, ketjuille tuotteita saatetaan tuoda hyvinkin kaukaa. Muun muassa vastikään Suomessa ensimmäisen ravintolansa avannut KFC eli Kentucky fried chicken on kertonut tuovansa käyttämänsä kananlihan Puolasta.
 Ravintoloiden ja muiden suurkeittiöiden tarvitsemien lihatuotteiden jalostus on kuitenkin hyvinkin tuttua myös suomalaisille yrityksille.
 Muun muassa Turussa toimiva Kaivon liha Kaunismaa on tehnyt hampurilaispihvejä ja muita naudanlihatuotteita yli 30 vuoden ajan. Yritys käyttää raaka-aineenaan sekä koti- että ulkomaista lihaa.
 Atria-konserniin kuuluvalle Kaivo liha Kaunismaalle liharaaka-aine tulee kokonaisina ruhoina. Kuva on Atrian nautateurastamolta Kauhajoelta. Mirva Korpela / Yle
 – Se on kaiken toiminnan lähtökohta, että keskeytymättä totuttua laatua pystytään toimittamaan. Kyllä se on minusta ihan keskeinen vaatimus, kertoo toimitusjohtaja  Juha Kaunismaa .
 Liha tulee yritykseen kokonaisina ruhoina, minkä ansiosta myös jauhelihaan käytettävät palat voidaan valikoida tarkasti. Siipikarjatuotteet eivät kuulu nykyisin Atrian tytäryhtiönä toimivan Kaivon lihan valikoimiin.
 Kaunismaa myös korostaa, että toimitussopimukset eivät yleensä synny hetkessä. Korkean laadun ja kilpailukykyisen hinnan lisäksi tarvitaan aktiivista myyntityötä. Lisäksi ennen toimitusten aloittamista tehdään usein koetuotantoeriä.
 Riittävyys, luotettavuus ja hinta
 Myös joukkoa yksityisiä pieniä ja keskisuuria liha-alan yrityksiä edustavassa Lihakeskusliitossa vakuutetaan, että usealla alan yrityksellä on täydet edellytykset toimia jopa kansainvälisen tason pikaruokaketjujen tavarantoimittajana.
 – Mielestäni oikein hyvät mahdollisuudet. Silloin tietysti täytyy täyttyä kaksi kriteeriä: Riittävä ja luotettava saatavuus. Ja tietysti kun puhutaan pikaruoasta, ne ovat hyvin edullisessa tuotekategoriassa ja hinta tulee hyvin ratkaisevaksi ostokriteeriksi, sanoo Lihakeskusliiton toimitusjohtaja  Mari Hannuksela .
 Ovia kansainvälisille markkinoille avaavat muun muassa erilaiset määrämuotoiset ulkopuoliset arvioinnit eli sertifioinnit. Aivan pienien tilausten takia niiden hankkimien ei kuitenkaan aina ole taloudellisesti kannattavaa.
 Lihakeskusliiton toimitusjohtajan Mari Hannukselan mukaan suomalaisilla yrityksillä on hyvät edellytykset toimittaa tuotteita myös pikaruokaketjuille. Lihakeskusliitto
 – Ne ovat erittäin kalliita. Suhteessa yrityksen liikevaihtoon ne ovat huomattavan isoja investointeja. Joskus voi tarvita miljoona tason investointeja tehdasrakennuksiin, koneisiin ja laitteisiin, jotta voi ylipäänsä päästä läpi auditoinnista.
 Toisaalta, suurimmilla toimijoilla on usein omat, jopa yleisimpiä sertifiointeja tiukemmat vaatimuksensa. Esimerkiksi maailman tunnetuimmalla pikaruokaketjulla McDonald´silla on hankintoihin oma laatustandardinsa.
 – Oikeastaan hinta ei ole meillä ensimmäinen kriteeri. Ensisijaisesti meillä on tuotteen laatu, sitten raaka-aineen turvallisuus ja tasaisuus ja sitten varma saatavuus, kertoo McDonald´sin Suomen johtoryhmän jäsen, viestintäjohtaja  Heli Ryhänen .
 Yhtiö kertoo – liha mukaan lukien – raaka-aineidensa lähtömaita muun muassa nettisivuillaan.
 "Suomalaisten tavarantoimittajien kanssa on käyty neuvotteluja"
 – Naudanliha tulee Italiasta, kanaraaka-aine tulee Pohjoismaiden alueelta, lähinnä Tanskasta. Sitten siellä on vielä yksi kanatuote, joka tulee EU-alueelta, Ryhänen tarkentaa.
 Kun puhutaan maailmantason yrityksistä, tavarantoimituksissa on kyse huomattavista määristä. Aivan pienien erien varaan suuryhtiö ei voi toiminnassaan nojata.
 – Tässä kohtaahan sitten usein pieni maa, jollaiseksi Suomikin voidaan laskea, niin tällaisen ison raaka-ainevirran yksittäisenä hankintamaana se ei silloin ehkä ole paras mahdollinen, hän sanoo.
 Suomalaisten tavarantoimittajien kanssa on käyty neuvotteluja, sanoo McDonald´sin Suomen johtoryhmään kuuluva viestintäjohtaja Heli Ryhänen.  McDonald´s
 McDonald´s on silti ollut lihan suhteen aktiivinen myös Suomessa.
 – Me ollaan käyty suomalaisten tavarantoimittajien kanssa neuvotteluja, mutta ei olla löydetty sieltä vielä yhteistä tietä. Meillä on haasteena se, että meillä ei ole pihvien muotoilutehdasta Suomessa. Toistaiseksi me jouduttaisiin laivaamaan se liharaaka-aine ulkomaille muotoiltavaksi, kertoo Ryhänen.
 Mutta löytyykö sitten Suomesta McDonald´sin vaatimukset täyttävää lihantuotantoa ja -jalostusta?
 – Varmasti löytyy. Suomessahan on erittäin laadukkaita raaka-aineita ja kyllä semmoinenkin on varmasti mahdollista, Ryhänen vahvistaa.
 Myös KFC:n Suomen toiminnoista vastaava toimitusjohtaja  Janne Einola  vahvistaa Ylelle, että KFC on lihanhankinnassaan aktiivinen Suomessa.
 – Käymme neuvotteluja suomalaisten tuottajien ja lihatalojen kanssa, Einola sanoo.
 Lisää aiheesta:
 Maaseudun Tulevaisuus; "Ihan höpö höpöä, ettei suomalainen siipikarjanliha kelpaa" – puolalaista kanaa käyttävä KFC neuvottelee isojen kotimaisten lihatalojen kanssa, kertoo ketjun suomalaispomo

Kansainväliset pikaruokaketjut tunnustelleet mahdollisuuksia hankkia lihaa myös Suomesta – "Suomessahan on erittäin laadukkaita raaka-aineita"


Summary: Ei nimi miestä pahenna, sanotaan, mutta jos se on vieraskielinen, kutsuja työhaastatteluihin voi joutua odottamaan turhaan.

Uudesta nimestä on tullut kuittailua. Veli vaati nähdä paperitkin ennen kuin suostui uskomaan sen oikeaksi.
 Ilja Timonen  – niin passissa nyt lukee.
 Timonen, 35, vaihtoi venäläisen nimensä suomalaiseksi ja suosittelee samaa kaikille ulkomaalaistaustaisille.
 Ainakin, jos mielii työllistyä Suomessa.
 Suomenkielisellä nimellä tärppäsi heti
 Opiskeltuaan Venäjällä tekniikkaa, fysiikkaa, matematiikkaa ja kasvatustiedettä Timonen muutti Suomeen vuonna 2006.
 Töitä uudesta kotimaasta ei löytynyt. Hän halusi elektroniikka-asentajaksi, mutta ei meinannut saada edes alan harjoittelupaikkaa.
 – Jotkut yritykset oikein mainostavat, että meillä on suomalaiset asentajat.
 Asentajan paikkojen ohella Timonen haki töitä venäjän tulkkina sekä matematiikan ja fysiikan opettajana – turhaan. Sitten hän päätti huvikseen kokeilla, tärppäisikö rekryssä tekaistulla suomalaisella nimellä.
 – Minulle soitettiin takaisin viikon sisään ja tarjottiin opettajan sijaisuutta.
 Timonen ajatteli, että voisi aivan hyvin luopua venäläisestä nimestään, jos siitä kerran on työmarkkinoilla niin paljon haittaa.
 “Ei nimi miestä pahenna”
 Päätös oli helppo.
 – Aluksi Suomessa pyrin vaalimaan identiteettiäni, mutta lopulta totesin sen olevan turhaa. Nimellä ei ole minulle merkitystä. Sillä, kuinka hoidan hommani, on.
 Etunimestä “Ilya” y korvattiin j:llä. Uusi suomalainen sukunimi taas löytyi karjalaisilta isovanhemmilta. Entistä sukunimeä Timonen ei halua enää edes mainittavan.
 – Sukututkimukseni mukaan nimellä ei ole pitkä historia, eikä se tarkoita mitään.
 Suomalaiseen passiin se oli joka tapauksessa translitteroitu kyrillisistä aakkosista väärin.
 Kun nimenvaihto oli virallista, Timonen päätti hakea tulkin töitä yrityksestä, joka välittää alan palveluita kaupungeille ja sairaanhoitopiireille. Hän oli hakenut samalta työnantajalta paikkaa kahdesti aiemminkin saamatta kutsua edes haastatteluun.
 Nyt kutsu haastatteluun kävi viikon sisällä, ja soveltuvuuskokeet läpäistyään hän pääsi koeajalle. Kolme vuotta myöhemmin Timonen on edelleen yhtiön palveluksessa.
 Tulkkien rekrytointia hoitava henkilö on yhtiössä välillä jo vaihtunut ja niin on hakijan niminkin. Timosen palkannut päällikkö kuitenkin sanoo, ettei nimellä ole ollut vaikutusta päätökseen. Konsernin tulkkauspalvelujen johtaja sanoo samaa.
 – Suurin osa tulkeistamme on vieraskielisiä. Ei nimi miestä pahenna.
 Johtaja kuitenkin muistaa jonkun tapauksen, jossa tulkki on vaihtanut vieraskielisen nimensä suomalaiseen.
 Toinen saman yhtiön johtoon kuuluva henkilö ei tiedä Timosen rekrytoinnista, mutta myöntää hakijan nimellä olevan rekrytoinneissa merkitystä.
 – Rekrytoinnissa on monesti kiire ja aikaa voisi mennä hukkaan, henkilö sanoo.
 Työnantajan nimeä ei mainita tässä jutussa. Jos syrjintää tapahtuu rekrytoinnissa, se ei koske vain tiettyä yritystä vaan useita toimialoja. Yrityksen edustajat ovat lupautuneet kommentoimaan yksittäisen työnhakijan tilannetta, jos voivat pysyä nimettöminä.
 Timonen ei voi aukottomasti todistaa, miksi tuli rekryissä aiemmin torjutuksi. Hän on kuitenkin varma, että vieraskielisestä nimestä on ollut haittaa.
 Töitä tarjolla kaikille, joiden nimet kuulostavat suomalaisilta
 Kuluneena syksynä  Helsingin yliopiston teologinen tiedekunta välitti neljälle opiskelijalle tietoa islamin tuntiopettajan työmahdollisuudesta . Opiskelijat valittiin sillä perusteella, että heidän nimensä kuulostavat suomalaisilta. Muut rajattiin ulkopuolelle.
 Yhdenvertaisuusvaltuutettu Kristina Stenman on vaatinut tiedekunnalta selvitystä toiminnastaan. Stenmanin mukaan työnhaussa syrjitään nimen perusteella usein, mutta asiasta valitetaan harvoin. Todistaminen on vaikeaa, ja oikeudenkäynnin kustannukset lankeavat yleensä häviävälle osapuolelle. Syrjinnän uhri ei uskalla ottaa riskiä.
 Moni ei myöntäisi suoraan, että osa hakijoista suljetaan rekrytoinnin ulkopuolelle nimen perusteella.
 Paitsi Työterveyslaitoksen anonyymissä  kyselytutkimuksessa .
 Viime vuonna jopa 39 prosenttia henkilöstöalan ammattilaisista vastasi, että vierasperäinen nimi vaikeuttaa työpaikkahaastatteluun pääsemistä.
 Asiaa on tutkittu Suomessa perusteellisemminkin.
 Työmarkkinoilla on etninen hierarkia
 Sosiologian tutkija  Akhlaq Ahmad  halusi selvittää, kuinka suuri etu suomalainen nimi on työmarkkinoilla, ja hän testasi asiaa lähettämällä tuhansia työhakemuksia eri nimillä.
 Tulokset  hätkähdyttävät.
 Ahmad tekaisi tutkimustaan varten viisi työnhakijaryhmää. Kuvitellut työnhakijat olivat tasavahvoja: sama Suomessa hankittu koulutus ja saman verran työkokemusta. Heidät erotti toisistaan vain nimi. Yhdellä työntekijäryhmällä se oli suomalainen, muilla se oli englantilainen, venäläinen, irakilainen tai somalialainen.
 Jos työnhaussa ratkaisisi vain hakijan pätevyys, jokaisella ryhmällä olisi ollut yhtä hyvät mahdollisuudet päästä työhaastatteluun.
 Erot olivat kuitenkin valtavat.
 Suomalaisnimiset työnhakijat saivat tuhannella hakemuksella 390 haastattelukutsua. Englantilaisten saldo oli 269, venäläisten 228, irakilaisten 134 ja somalialaisten 99.
 Syrjintä ei koske kaikkia yhtäläisesti, vaan työmarkkinoilla vaikuttaa olevan etninen hierarkia.
 Viime vuonna 12 prosenttia henkilöstöalan ammattilaisista ilmoitti kokeilleensa anonyymiä rekrytointia. Siinä työpaikkaa hakevat valitaan haastatteluun niin, että valinnan tekevillä henkilöillä ei ole tiedossa hakijan nimeä, sukupuolta tai ikää.
 Sosiologian tutkijan Ahmadin mukaan se voi tasoittaa työnhakijoiden mahdollisuuksia päästä haastatteluun, mutta työpaikkaa se ei kenellekään varmista.
 Jos syrjintä perustuu hakijan oletettuun vieraskielisyyteen tai etnisyyteen, se voi tulla nimen ja kuvan lisäksi ilmi ulkomailla hankitusta työkokemuksesta ja koulutuksesta. Siksi anonyymiys on Akhlaq Ahmadin mukaan lähinnä ensiapu ongelmaan, jonka voi ratkaista ainoastaan puuttumalla syrjiviin asenteisiin.
 Hänen tutkimuksensa osoittaa, että työnhaku voi tyssätä vieraskieliseen nimeen, vaikka suomen kielen taito olisi äidinkielen tasoa ja koulutus ja työkokemus hankittu Suomessa.
 Näin kävi myös  Carolin Piotrowskille .
 Haastattelut kuluvat perhetaustan ja nimen päivittelyyn
 Nyt 33-vuotias Piotrowski aloitti työt jo 15-vuotiaana ensin hotellin siivoojana, sitten ravintolassa ja respassa. Usein hänelle nakitettiin venäläiset asiakkaat, koska puolalaisen sukunimen vuoksi hänen oletettiin puhuvan kieltä.
 – Meillä on pari yhteistä sanaa. Puhun venäjää yhtä paljon kuin keskivertosuomalainen viroa.
 Sukunimestä tehtävät olettamukset ovat seuranneet läpi työelämän, ja ne noudattavat aina samaa kaavaa.
 – Vaikka hakisin suomeksi, saan vastauksen englanniksi. Jos pääsen työhaastatteluun, alku menee sukunimeni ihmettelyyn. Sitten tentataan, mistä päin olen ja montako vuotta olen asunut Suomessa. Ja kehutaan, kuinka hyvin puhun suomea.
 Piotrowski on syntynyt ja elänyt koko ikänsä Helsingissä.
 Perheellä on puolalaiset juuret, ja sen alkuperäinen sukunimi on juutalaistaustainen Sajur. Natsivallan voimistuessa nimeksi vaihdettiin turvallisuussyistä yksi Puolan yleisimmistä sukunimistä.
 Muutamat sukulaisetkin ovat vaihtaneet nimeä
 Suomessa nimi on ollut taakka.
 – Lapsena yleisurheilukisoissa nimeäni ei osattu kuuluttaa. Koulussa sanottiin Piot-roskis.
 Sukunimestä tehtiin oletuksia myös opiskeluaikana.
 Kun hän Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen opiskelijana oli menossa ensimmäiseen harjoitteluun, kurssikaverit pääsivät perinteikkääseen Ressun eliittilukioon, ja Piotrowski lähti yksin Itäkeskuksen taakse Myllypuroon.
 Harjoittelupaikassa ei ollut mitään valittamista, mutta hänen sijoittamisensa monikulttuuriseen lukioon toi koulutusohjelman ennakkoluulot esiin.
 – Sukunimeni perusteella ajateltiin, että tulisin maahanmuuttajanuorten kanssa juttuun.
 Opintojen jälkeen Piotrowski teki muutamia vuosia graafikon töitä pelialalla. Siellä hän ei kokenut nimen olevan kollegoille ongelma. Työntekijät tulevat Helsinkiin ympäri maailmaa, ja studioiden työskentelykieli on englanti.
 Nyt Piotrowski on tietotekniikan opetustehtävissä, ja hänen oppilaansa ja kollegat tuntevat hänet Sajurina. Näin on ollut kaikille helpompi.
 Nimenvaihdos ei ole vielä virallinen, mutta Piotrowski aikoo vahvistaa muutoksen heti, kun nykyinen passi menee vanhaksi. Muutamat sukulaiset ovat myös vaihtaneet takaisin entiseen nimeen saadakseen paremmin töitä.
 – Olen huomannut suuren eron haastattelukutsujen määrässä sen mukaan, käytänkö puolalaista sukunimeäni vai neutaalimpaa toista sukunimeäni. Sajurina en joudu myöskään tavaamaan nimeäni hotellin respassa tai Starbucksin kassalla.
 Sattui myös niin, että ensimmäisestä Sajurina vastaanotetusta työpaikasta tuli vakituinen.
 Voit keskustella aiheesta 22.11. klo 23 asti.

Ilja Timonen vaihtoi nimensä työllistyäkseen firmaan, johon ei päässyt venäjänkielisellä nimellään


Summary: Koreografi, kulttuurivieras Jarkko Mandelin opiskeli balettitanssijaksi, mutta nykytanssi vei voiton. Mandelinin teoksissa on rutkasti akrobatiaa, ja siinä ovat hakoja myös perheen neljä lasta.

Liike näyttää ilmavalta, kun kahdeksan tanssijaa esiintyy Helsingin kaupunginteatterin pienellä näyttämöllä. Esiintyjät sukeltavat toistensa yli ja kerääntyvät tämän tästä röykkiöksi kaltevalle pinnalle haukkaamaan happea ennen kuin maan vetovoima vetää heidät taas alas ja uuteen liikkeeseen.
 Esitys tuo mieleen parkourin, sirkusakrobatian ja capoeiran, brasilialaisen itsepuolustuslajin ja tanssin. Välillä esiintyjät liikkuvat kuin eläimet.
 Jarkko Mandelin , 41, on luonut kymmenen viime vuoden aikana helposti lähestyttävän liikekielen, joka kiinnostaa yleisöä.  Gravity  (2021) on Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmälle tehty teos, jossa esiintyy myös Mandelinin omia tanssijoita. Hän johtaa Kinetic Orchestra -nimistä nykytanssiryhmää, jonka teoksissa on nähty ammattitanssijoiden lisäksi myös alaskanmalamuutti (koira) ja Mandelinin omia lapsia. Heitä on neljä:  Oiva ,  Urho ,  Lyyli  ja  Rauha .
 Jarkko Mandelin ohjaa tanssijoita harjoituksissa Helsingin kaupunginteatterissa. Antti Haanpää / Yle
 Mandelin tekee selväksi, ettei hän halua kohdella lapsiaan vain lapsina.
 – Sellainen tuntuu minusta typerältä. Suhtaudun heihin kuin aikuisiin. Lapset ovat tosi fiksuja, vaikka he eivät osaa vielä sanoittaa kaikkea, Mandelin summaa.
 Hän lisää, että kun lapsille antaa tilaa, aikaa ja tukea, lasten kanssa on mukava olla.
 – En ajattele missään kohtaa, että olisin vain lasta varten. Totta kai teen sitäkin, mutta yritän nauttia ja olla lasteni kanssa enkä niitä varten.
 Mandelin ottaa esimerkiksi pelaamisen, josta hän pitää todella paljon. Jos lasten kanssa pelaaminen ei enää kiinnosta häntä, Mandelin sanoo sen ääneen, vaikka lapset haluaisivat pelata samaa peliä yhä uudestaan ja uudestaan.
 – Lapset tietävät, ettei meidän vanhempien tehtävä ole ensisijaisesti viihdyttää tai palvella heitä, Mandelin sanoo.
 Helsinkiin asettunut Mandelinien poppoo muistuttaa perinteistä sirkusperhettä, jossa sirkuksen käsityötaito siirtyy sukupolvelta toiselle perheen sisällä. Ainoastaan äiti on pysynyt näyttämöltä poissa. Mandelinin vaimo on kätilö, joka tekee töitä Naistenklinikalla.
 Suurperheen perustaminen ei ollut missään vaiheessa Mandelinin ensisijainen “maali”. Vanhin lapsi on 12 ja nuorin kolme.
 – Se on vaan tuntunut luontevalta, kun on itse kolmilapsisesta perheestä.
 Kun työt päättyvät päivällä teatterilla, Mandelin hakee nuorimman lapsensa tarhasta.  Antti Haanpää / Yle
 Pikkutyttöjen kanssa harjoituksissa
 Mandelin on kotoisin Lahdesta, eivätkä mitkään merkit viitanneet lapsuudessa siihen, että hänestä tulisi isona tanssitaiteilija. Vanhemmat kyllä kannustivat harrastusten pariin.
 – Vaihdoin ala-asteella harrastusta puolen vuoden välein, Mandelin kertoo hymyillen.
 Hän päätyi kuitenkin sisarustensa perässä 6. luokan jälkeen lahtelaiseen Pähkinäteatteriin, ja sille tiellä hän jäi. Siihen päättyi myös yksi aiemmista harrastuksista, kilpauinti.
 Harrastajateatterissa Mandelin innostui tanssista, ja lahjakkuus huomattiin. Teatterin vetäjä puhui tulevan tanssitaiteilijan lahtelaiseen Ståhlbergin balettikouluun. Lajivalinta oli kaikkea muuta kuin ilmiselvä: Mandelin oli Lahden yhteiskoulua käyvä cool hiphoppari, jolla roikkui korvikset korvissa.
 Yhteiskoulun tiukassa oppilashierarkiassa hänellä oli kuitenkin asema. Mandelin pisti takaisin, jos joku alkoi kuittailla baletista.
 Balettikoulussa hän harjoitteli aluksi pikkutyttöjen kanssa. Kerran isä tuli hakemaan poikaansa tunneilta.
 Kun harjoitussalin ovet avautuivat, ulos tuli kaksi 5–6-vuotiasta tyttöä vaaleanpunaisissa balettihepenissä. Toinen heistä työnsi nukkea vaunuissa. Sitten tuli Mandelin. Hän oli silloin 15-vuotias.
 Isä ei tehnyt tilanteesta numeroa.
 – Ai, treenikavereita, isä kuittasi hyväntahtoisesti. Minulla ei ole ollut koskaan sellainen olo, ettenkö olisi saanut vanhemmiltani tukea, Mandelin sanoo.
 Tulevan tanssitaiteilijan tie vei seuraavaksi Lahden kaupunginteatterin musikaaliin. Siinä esiintyi myös Kansallisbaletin tanssija  Sami Saikkonen . Tämä huomasi puolestaan Mandelinin lahjakkuuden ja otti tämän vanhempiin yhteyttä. Saikkonen pyysi heiltä lupaa pojan viemiseksi Balettioppilaitokseen Helsinkiin näytille. Mandelin otettiin sisään, ja hän valmistui balettitanssijaksi 22-vuotiaana.
 – Muutin Helsinkiin 17-vuotiaana. Kävin balettikoulua ja elätin itseni tanssimalla Lahdessa musikaaleissa, Mandelin kertoo.
 Nelilapsisessa perheessä riittää huollettavaa. Antti Haanpää / Yle
 Baletin kylmä totuus
 Balettikoulun aikana Mandelin piti yllä Lahdessa alkanutta breakdance-harrastustaan opettamalla lajia Helsingissä. Hän kävi lisäksi Kisahallissa treenaamassa akrobatiaa muiden alan harrastajien kanssa.
 – Ne tuntuivat enemmän omilta jutuilta, mutta olin myös tosi innoissani siitä, että pääsin kiinni baletin olemukseen. Sen liikekieleen ja laatuun.
 Balettikoulun jälkeen Mandelin löysi itsensä “risteysasemalta”. Hän oli päässyt töihin Ranskaan Europa Danse Company -nimiseen nuorisoryhmään. Päämaja oli Grassessa Etelä-Ranskassa. Ryhmässä oli yli 20 balettitanssijaa.
 – Tiesin, ettei minusta tule baletin täydellistä prinssiä, mutta baletti luonnistui.
 Ensiksi töistä kotiin ehtivä tekee lapsille ruuat. Tällä kertaa vuoro osui isälle. Mandelinin vaimo työskentelee kätilönä Naistenklinikalla. Antti Haanpää / Yle
 Mandelin on jykevä mies, jota voisi luulla vaikka painonnostajaksi.
 Baletin julma todellisuus iski kuitenkin pian päin kasvoja. Mandelin näki, miten nuoret aikuiset oireilivat ryhmässä.
 – Aika monet ryhmän jäsenistä laihtuivat ja voivat selvästi huonosti. Olin itse sen verran vanhempi, että otin sen raadollisuuden osin huumorilla, Mandelin kertoo.
 Hän koki, että tanssijat olivat kuin esineitä, joita poimittiin harjoitustunneilta lyhyellä varoitusajalla tuleviin esityksiin.
 Aamutunneilla baletin harjoittajat ja koreografit kuiskuttelivat toisilleen ranskaksi ja osoittelivat nuoria tanssijoita. Baletin arvot tuntuivat Mandelinista kylmiltä.
 – Emme olleet heille lainkaan ihmisiä. En pystynyt allekirjoittamaan sitä maailmaa.
 Mandelin oli hakenut samoihin aikoihin opiskelemaan nykytanssia Teatterikorkeakouluun, ja kun opiskelupaikka aukeni, Helsinkiin oli helppo lähteä ahdistavalta tuntuneesta balettiryhmästä.
 – Koin Ranskassa todella voimakkaasti sen, että jokainen nuori tanssija on korvattavissa toisella nuorella tanssijalla, Mandelin sanoo.
 Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta koreografiksi vuonna 2008.
 Mandelin ajattelee, ettei vanhempien tehtävä ole ensisijaisesti viihdyttää tai palvella lapsia. Antti Haanpää / Yle
 Hotelliaamiainen motivaattorina
 Mandelin on tehnyt töitä Teatterikorkeakoulun jälkeen oman ryhmänsä kanssa. Vaikka hän työllistää ammattilaisia, omista lapsista on tullut oleellinen osa työntekoa.
 Mandelineista tuli esiintyvä “sirkusperhe” osin vahingossa.
 Vanhin poika Oiva esiintyi isänsä kanssa koko perheen teoksessa  Rohkeat . Oiva oli silloin 6-vuotias. Mandelin heitti esityksessä Oivan ilmaan, mutta temppu meni hieman pitkäksi. Isä otti pojasta kopin, mutta sekä isä että poika päätyivät tempun voimasta katsomon ensimmäiselle penkkiriville.
 Kenellekään ei sattunut Mandelinin mukaan mitään, mutta isä tajusi, että ehkä tempusta tulisi kaikille helpompi, jos Oivan pikkuveli Urho alkaisi esittää kyseista kohtausta isän kanssa. Näin tapahtui. Ja myöhemmin Urhon korvasi Lyyli.
 – Lapset tietävät, että esiintyminen on osa meidän perheen elämää. Minun ei tarvitse motivoida heitä esitys kerrallaan mukaan harjoituksiin. Se, mitä on sovittu, tehdään, Mandelin sanoo.
 Lapset myös näkevät, että keikat isän tanssikoulussa ja esityksissä poikivat konkreettisia asioita. Mandelin ei maksa lapsilleen palkkaa rahana, mutta osallistuminen “perheyrityksen” toimintaan näkyy esimerkiksi harrastuksissa ja niihin liittyvissä hankinnoissa.
 – Niihin liittyvät asiat hommataan lapsille, jos suinkin mahdollista, Mandelin kertoo.
 Hän esiintyy toisinaan lastensa kanssa Helsingin ulkopuolella, ja silloin porukka yöpyy hotellissa.
 – Hotelliaamiainen on lapsille todella kova juttu ja motivaattori, Mandelin sanoo hymyillen.
 Jarkko Mandelinin, 41, akrobatiatausta näkyy myös hänen tanssiteoksissaan. Antti Haanpää / Yle

Tanssitaiteilija Jarkko Mandelin ottaa lapsensa mukaan töihin jo 3-vuotiaina: “Suhtaudun heihin kuin aikuisiin”