Summary: Epidemiologi Anton Bartšukin mukaan hyvä rokotustilanne suojelee suomalaisia. Venäjällä rikotaan nyt koronaennätyksiä, mutta epdemia etenee hitaammin kuin aiemmin.

Venäjällä rikottiin viikonlopun aikana ennätyksiä sekä koronakuolemissa että -tartunnoissa. Tautiaallosta huolimatta  Suomen ja Venäjän välinen junaliikenne aiotaan käynnistää  vielä ennen joulua puolentoista vuoden tauon jälkeen.
 Yle kysyi Venäjän ja Suomen koronatilanteeseen perehtyneeltä epidemiologi  Anton Bartšukilta , kuinka huolissaan yhtälöstä tulisi Suomessa olla.
 Hän johtaa monitieteellistä terveystutkimuskeskusta Pietarin Eurooppalaisessa yliopistossa sekä toimii tutkijana Tampereen yliopistossa.
 Rokotukset suojaavat suomalaisia
 Epidemiologi Bartšuk ei pidä Venäjän huonoa koronatilannetta erityisen suurena riskinä Suomelle.
 – Suomi on saanut suojattua riittävän hyvin kansalaisensa rokotusten avulla. On tärkeää, että erityisesti riskiryhmät on rokotettu, Bartšuk sanoo Ylelle videohaastattelussa.
 Anton Bartšukin tutkimusryhmä on seurannut epidemian kehittymistä Pietarissa koko pandemian ajan. Anton Bartšukin arkisto
 Vielä kesällä tilanne oli toinen, kun Suomeen tuli lähes neljäsataa koronatartuntaa Pietarissa käyneiden EM-kisaturistien mukana. Tuolloin harvalla matkustajallakaan oli vielä täyttä rokotesuojaa.
 Myös matkustusrajoitukset hillitsevät toistaiseksi rajanylittäjien määriä.
 Suomi ja EU eivät ole hyväksyneet käyttöön Venäjän kehittämiä rokotteita, joten esimerkiksi Sputnik-rokotteen saaneet venäläiset rinnastetaan rokottamattomiin. He saavat ylittää rajan vain erityisestä syystä.
 Venäjä ei puolestaan tunnusta Suomen käyttämiä rokotteita. Suomalaisilta vaaditaan koronatesti rajaa ylittäessä, ja lisäksi valtaosa saa tulla maahan ainoastaan lentäen.
 Venäjän ennätysluvut eivät kerro koko totuutta
 Venäjän viranomaiset ovat kertoneet viime päivinä ennätyksellisen suurista koronaluvuista. Lauantaina rekisteröitiin ensimmäistä kertaa yli tuhat koronakuolemaa, ja myös tartuntaennätyksiä on rikottu.
 Ennätykset eivät kuitenkaan välttämättä tarkoita sitä, että tautitilanne olisi nyt pahempi kuin koskaan.
 Venäjän terveysviranomaisten koronatilastot ovat olleet puutteellisia, ja  niitä on epäilty kaunistelluiksi.  Terveysministeriö on raportoinut noin 223 000 koronakuolemaa, kun tilastokeskus Rosstat on laskenut 575 000 ylimääräistä kuolemaa pandemian aikana.
 Moskovalaisessa yläkoulussa tehtiin koronatestejä torstaina. Vjatšeslav Prokofjev / AOP
 Bartšukin mukaan varsinkin kolmen aiemman tautihuipun aikana jäi rekisteröimättä paljon kuolemia ja tartuntoja. Suvantovaiheessa luvut ovat olleet lähempänä tutkijoiden omia arvioita.
 – Nyt kun sairaalahoito ei ole ylikuormittunut, voi olla, että esimerkiksi kuolleisuustilastot vastaavat paremmin todellista kuolleisuutta, Bartšuk sanoo.
 Venäjän koronatilanne on siis vakava, mutta se on voinut olla paljon pahempi pandemian aiemmissa vaiheissa.
 Epidemia leviää Suomen lähellä hitaammin kuin aiemmin
 Suomen lähinnä sijaitseva miljoonakaupunki on Pietari, jonka koronarajoitukset ovat hyvin kevyitä. Suurtapahtumat on kielletty ja maskia pitäisi käyttää julkisilla paikoilla, mutta valvonta on vähäistä.
 Bartšukin mukaan kaupungissa ei silti ole nähty samanlaista epidemian räjähdysmäistä kasvua kuin aikaisempien tautiaaltojen aikana.
 – Jos tämä tilanne olisi ollut epidemian alussa, terveydenhuolto olisi kuormittunut valtavasti. Nyt se pärjää kohtalaisen hyvin, Bartšuk sanoo.
 Bartšukin mukaan epidemiaa hidastaa se, että monella pietarilaisella on jo rokotuksen tai sairastamisen kautta saatu suoja tautia vastaan.
 Hoitaja antoi miehelle koronarokotetta Moskovassa 30. syyskuuta. AOP
 Ensimmäisen rokoteannoksen on saanut Bartšukin mukaan noin 40 prosenttia kaupungin väestöstä. Sairastaneiden määrästä valmistuu uusi tutkimus parin viikon kuluttua, mutta Bartšuk arvioi myös heidän määränsä huomattavaksi.
 Tutkijan mukaan nykyisen tautiaallon voima selviää parin kuukauden kuluessa.
 – Mutta en halua ennustaa, koska pandemian aikana on tehty paljon pieleen menneitä ennusteita, hän sanoo.
 Lue myös:
 Vainikkalan rajanylityspaikka avautuu: VR haluaa Allegrot liikkelle joulusesonkiin mennessä
 Arkea maailmalta: Suomalaisena saan lentää vapaasti Venäjälle, mutta venäläisille raja on melkein kokonaan kiinni – avataanko itärajaa jo ensi viikolla?

Junaliikenne itärajan yli aiotaan avata ennen joulua, vaikka Venäjän koronatilanne huononee taas – Kuinka huolissaan tästä pitäisi olla?


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet nopeasti.

Headhunter kertoo, miksi pomot poimitaan uusiin töihin ilman hakemuksia
 Suorahakujen määrä väheni  viime vuonna koronan vuoksi. Suorahaussa yritykset etsivät työntekijöitä headhunttereiden avulla suoraan, usein toisista yrityksistä ilman avoimia työpaikkailmoituksia.
 Nuorilta miehiltä kaivataan spermaa, kantasoluja ja verta, mutta luovutushalua uupuu
 Antti Lehtinen, 24, luovutti viime vuonna kantasolujaan. Ne pelastivat leukemiaa sairastaneen lapsen hengen. Toni Pitkänen / Yle
 Nuorista miehistä on  jatkuva pula kudosten ja solujen luovuttajina . Alle 35-vuotiaat miehet ovat fysiologisesti ihanteellisia esimerkiksi veren ja kantasolujen luovuttajiksi. Kuopiolainen opiskelija pelasti soluluovutuksellaan yhden hengen.
 Junaliikenne itärajan yli aiotaan avata ennen joulua, vaikka Venäjän koronatilanne huononee taas
 Terveydenhoitohenkilökunta saattoi koronapotilasta sairaalaan Moskovassa 14. lokakuuta. Maxin Shipenkov / EPA
 Venäjällä rekisteröitiin viikonloppuna ennätysmäärät koronatartuntoja ja -kuolemia. Siitä huolimatta Suomen ja Venäjän välinen junaliikenne aiotaan käynnistää lähiaikoina.  Yle kyseli  Venäjän ja Suomen koronatilanteeseen perehtyneen epidemiologin  Anton Bartšukin  arviota tilanteesta.
 Viikko alkaa sateisena ja viileänä
 Yle
 Maanantaina Suomessa puhaltaa kylmä pohjoistuuli. Hajanaisia sateita tulee monin paikoin maan etelä- ja keskiosassa. Lapissa sää on pääosin poutaista. Lännessä pilvipeite rakoilee eniten. Lämpötilat liikkuvat 0 ja 8 asteen välissä, Lapissa pientä pakkasta. Lue lisää säästä Ylen  sääsivuilta .

Herätys: Korona vähensi johtajien suorahakuja, kudosten ja solujen luovuttajista on pula, Venäjän koronatilanne huononee taas


Summary: Nyt johtajia ja työntekijöitä haetaan aiempaa laajemmin, ei vain jo tutuista kandidaateista. Tämä on diversiteetin kannalta hyvä, sanoo headhunter Niklas Sutela.

Pitkään kasvussa ollut työntekijöiden suorahaku kääntyi selvään laskuun koronan takia.
 Suorahakumarkkinat laskivat 11 prosenttia vuonna 2020 edellisvuoteen verrattuna.
 Tämä käy ilmi  Duunitorin keräämästä tiedosta.
 Pitkään kasvussa olleen headhunttauksen väheneminen alkoi tosin jo vuonna 2019.
 – Suorahaku on perinteisesti ollut ylemmän johdon hakua. Nyt se on yleistynyt erilaisissa asiantuntijarooleissa ja työntekijöissä, suorahakujen asiantuntija  Tuula Kaukoranta  sanoo.
 Koronan aikana rekrytointeja on tehty aiempaa vähemmän. Se näkyy luvuissa. Toki ylempää johtoa on rekrytoitu suorahaulla melkein entiseen malliin, Kaukoranta sanoo.
 – Koronavuosi näkyy siis vahvasti numeroissa. Suorahakumarkkinat ovat laskeneet, Kaukoranta sanoo.
 – Monelta on tullut viestiä, että nyt on taas kääntynyt nousuun, Kaukoranta sanoo. Tänä vuonna todennäköisesti luvut ovat taas kasvussa, hän arvioi.
 Samaa sanoo myös suorahakuyhtiö Mercuri Urvalin partner  Niklas Sutela .
 – Tänä vuonna taas on ollut todella paljon suorahakua. Tällä hetkellä markkinassa tapahtuu.
 Johtajat pestataan ilman hakuilmoituksia
 Eniten viime vuonna laski siis muiden työntekijöiden kuin johtajien suorahaku. Johtajia rekrytään edelleen suorahaulla eli headhuntaten. Toki tässä näkyy myös rekrytoinnin yleinen väheneminen.
 Toisaalta suorahaku on arkipäiväistynyt. Esimerkiksi IT-alalle haetaan paljon suoraan työntekijöitä. Myös niin sanotut hybridihaut ovat yleistyneet: avointa ilmoitushakua täydennetään erilaisilla suorahakuelementeillä. Kaikki lähtee asiakkaan tarpeista, Kaukoranta painottaa.
 – Niillä aloilla, joissa osaajista on kova kilpailu, haetaan suorahaulla. Näillä aloilla työntekijät eivät usein etsi töitä, Mercuri Urvalin partner Niklas Sutela sanoo.
 Osaajista kilpaillaan ja suorahaku auttaa löytämään oikeat henkilöt, sanoo Mercuri Urvalin Niklas Sutela. Tiina Jutila / Yle
 – Meillä toiminta keskittyy edelleen hyvin paljon johdon suorahakuun. Kun uskotaan, että potentiaaliset kandidaatit eivät seuraa, minkälaisia työpaikkoja on auki, suorahaku on hyvä keino, hän kertoo.
 Osaajia etsitään entistä laajemmalta
 Suorahaku on digitalisoitunut. Aiemmin headhunter tunsi tietyn alan työntekijät, nyt esimerkiksi LinkedIn-palvelun kautta löytyy potentiaalisia kandidaatteja, eikä vastaavaa alan tuntemusta vaadita, Kaukoranta sanoo.
 Johdon rekrytoinnin ohella suorahakua käytetään erityisesti aloilla, joissa erityisosaajista on kova pula.
 – On myös hakuja, joita ei haluta rummuttaa julkisesti. Tämä on tyypillistä isoissa yrityksissä, joissa haetaan johtajia, Kaukoranta sanoo.
 Iso osa ihmisistä on valmis harkitsemaan työpaikanvaihtoa, mutta he eivät välttämättä hae töitä, Kaukoranta muistuttaa. Siksi suorahakuja käytetään paljon.
 Kuinka paljon Suomessa tehdään vuosittain suorahakuja? Sitä on vaikea laskea, sillä niistä ei aina kerrota avoimesti, Kaukoranta muistuttaa.
 – On myös hakuja, joita ei haluta rummuttaa julkisesti. Tämä on tyypillistä isoissa yrityksissä, joissa haetaan johtajia, Tuula Kaukoranta sanoo.

 Tiina Jutila / Yle
 – Isojen yritysten johtajat, lähes poikkeuksetta niissä käytetään suorahakua, Kaukoranta sanoo.
 Johtoa etsitään usein suorahaulla, koska valinta on yritykselle elintärkeä. Pieleen mennyt rekrytointi voi maksaa todella paljon.
 Mercuri Urvalin Niklas Sutela sanoo myös, että nyt kandidaatteja haetaan aiempaa laajemmalta.
 Ennen headhuntereiden omat verkostot olivat pääosassa. Mutta nyt otanta on laajempi. Merucri Urvalilla johtajia etsitään muualtakin kuin headhuntereiden jo tuntemista kandidaateista.
 – Digitaalisten palveluiden kautta pystytään kartoittamaan kandidaatteja oman verkoston ulkopuolelta. Enää ei lasketa sen varaan että tunnetaan tiettyjä johtajia. Nyt haut ovat laajempia. Se on tärkeää esimerkiksi diversiteetin kannalta, Sutela sanoo.
 Vuonna 2019 suorahakumarkkinoiden koko oli 77 miljoonaa euroa. Vuonna 2020 se oli 69 miljoonaa euroa. Vielä vuonna 2018, suorahakutoimeksiantoja tehtiin yli 80 miljoonan euron arvosta, ja markkina oli kasvussa.
 Enää ei lasketa sen varaan että tunnetaan tiettyjä johtajia. Nyt haut ovat laajempia. Se on tärkeää esimerkiksi diversiteetin kannalta, Niklas ela sanoo. Tiina Jutila / Yle
 Duunitorin tekemä markkinan kokonaisarvio pohjautuu virallisiin tilinpäätöstietoihin, suoraan yrityksiltä saatuihin tietoihin sekä puuttuvien lukujen osalta arvioon..
 – Heittely on ollut isoa yksittäisen yritystenkin välillä. Siksi tänä vuonna oli vaikea tehdä tilastoja, Kaukoranta sanoo.
 Voit keskustella aiheesta 19.10. klo 23 asti.

Headhuntteri kertoo, miksi pomot poimitaan uusiin töihin ilman hakemuksia – Pieleen mennyt rekrytointi voi maksaa yritykselle paljon


Summary: Nuorista miehistä on pulaa useiden kudosten ja solujen luovuttajina. Yksiselitteistä syytä matalalle auttamishalulle ei ole. Kuopiolainen opiskelija pelasti kantasoluillaan yhden ihmishengen.

Yli kuusi litraa.
 Sen verran  Antti Lehtinen , 24, on antanut kudoksiaan lääketieteelle. Armeija-aikana alkanut auttaminen on pitänyt toistaiseksi sisällään kymmenen verenluovutusta ja yhden kantasoluluovutuksen.
 Jälkimmäinen tapahtui vuoden 2020 keväällä. Kokemus oli ikimuistoinen.
 – Kantasolurekisteristä soitettiin ja kerrottiin, että juuri minun soluni voisivat auttaa vakavasti sairasta. Ymmärsin vastuuni heti, Lehtinen muistelee.
 Kantasolujen siirtoa käytetään hoitona muun muassa leukemiaan. Usein kyse on potilaan viimeisestä toivosta, kun kaikki muut keinot on käytetty.
 Lehtinen matkusti Helsinkiin toimenpiteeseen, jossa hänen lantioluustaan imettiin litran verran sen syvintä ydintä. Vajaa vuosi myöhemmin Lehtisen postiluukusta kolahti anonyymi, tunteikas kirje.
 – Luovutukseni oli pelastanut jossain pienen pojan hengen. On vaikea kuvailla tunnetta, jonka tuollaisesta tiedosta saa, hän sanoo.
 Lehtisen saama kirje ei kerro hänen pelastamansa pojan henkilöllisyyttä – eikä poika saa koskaan tuntea Lehtistä. Kantasolujen luovutus perustuu nimettömyyteen. Toni Pitkänen / Yle
 Nuoruus ja sukupuoli ovat etuja
 Lehtinen on vapaaehtoiseksi auttajaksi harvinainen. Iältään ja sukupuoleltaan hän kuuluu ryhmään, josta on pulaa niin veren, kantasolujen kuin sukusolujenkin luovuttajana.
 – Nuoret miehet ovat fysiologialtaan ihanteellisia luovuttajia todella monessa asiassa. On valitettavaa, että heitä ei saada aktivoitua, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimusprofessori  Mika Gissler  harmittelee.
 Suomen runsaasta 115 000 vuosittaisesta verenluovuttajasta alle 40 prosenttia on miehiä. Noin 55 000 henkilön laajuisessa Kantasolurekisterissä miehiä on noin 30 prosenttia. Osuudet ovat sitä pienempiä, mitä nuoremmista ikäryhmistä on kysymys.
 Veripalvelun asiakaspäällikkö  Liisa Romon  mukaan nuoret miehet toisivat osaltaan lisää toimitusvarmuutta Suomen verihuoltoon. Tämä johtuu siitä, että miehet voivat luovuttaa verta useammin kuin naiset – ja nuorilla potentiaalisia luovutuskertoja on edessään enemmän kuin vanhoilla.
 Naiset luovuttavat Suomessa enemmän verta kuin miehet. Silja Viitala / Yle
 Kantasolujen luovutuksessa nuoret miehet ovat kullanarvoisia myös lääketieteellisistä syistä.
 – Miehet valikoituvat luovuttajiksi naisia useammin. Tämä johtuu yhteensopivuusseikoista, Kantasolurekisterin ylilääkäri  Matti Korhonen  kertoo.
 – Naisetkin ovat tärkeitä luovuttajia, mutta miesten kudostyypit sopivat isommalle osalle potilaita. Iän suhteen nuori luovuttaja on yleensä parempi kuin vanha, hän jatkaa.
 Spermaa pitää tuoda Tanskasta
 Sukusolujaan eli spermaa luovutti viime vuonna 217 miestä. Se on alle kolmannes koko Suomen hedelmöityshoitojen tarpeesta.
 THL:n Mika Gisslerin mukaan tilanne on johtanut siihen, että suurin osa hoitoa tarvitsevista naisista hedelmöitetään ulkomaisella spermalla.
 THL:n Mika Gissler ei osaa sanoa, miten suomalaismiehet saisi innostettua sukusolujen luovutustalkoisiin. Yle/Taisto Lapila
 – Sukusoluja tuodaan hyvin paljon etenkin Tanskasta. Tämän ansiosta hoidot saadaan tehtyä. Lapsen oikeusturvan kannalta kotimainen sperma olisi kuitenkin parempi vaihtoehto, Gissler sanoo.
 Hedelmöityshoitolain mukaan lapsella on oikeus selvittää sukusolujensa luovuttaja täytettyään 18 vuotta. Gisslerin mukaan tämä on Suomessa helppoa, mutta ulkomailta joskus hankalaa.
 Vuonna 2007 voimaan astunut laki on Gisslerin mielestä yksi syy sille, ettei sukusolujen luovutus juuri innosta suomalaismiehiä.
 – Moni mies ei ole parikymppisenä valmis ajatukseen, että jälkeläinen voi tulla myöhemmin koputtamaan ovelle. Vaikka siis luovuttajalla ei ole elatus-, perintö- tai tapaamisvelvoitetta, hän sanoo.
 Aiemmin miehet auttoivat enemmän
 Nuorten miesten innostusta veren, kantasolujen ja sperman luovutukseen on yritetty vuosien varrella nostaa monin keinoin. Aihetta pidetään esillä messuilla ja oppilaitoksissa, mutta myös erilaisia somekampanjoita – muun muassa vaikuttajien ja hevibändi Stam1nan kanssa – on kokeiltu.
 Ponnisteluista huolimatta nuorten miesten osuus luovuttajista on ollut aina pieni. Verenluovutuksessa se on jopa laskenut.
 – Kymmenisen vuotta sitten miesten osuus verenluovutuksissa oli muutaman prosenttiyksikön korkeampi. Toisin sanoen tämän päivän nuorukaisilla ei ole aivan samanlaista intoa auttamiseen kuin jo eläköityneillä ikäluokilla, Veripalvelun Liisa Romo kertoo.
 Kuopiolainen Antti Lehtinen aikoo jatkaa verensä luovuttamista niin kauan kuin hänen annetaan niin tehdä. Nykyisillä ikärajoilla aikaa on teoriassa jopa yli 40 vuotta.
 Antti Lehtisen mukaan kantasolujen luovutukseen liittyy jonkin verran ennakkoluuloja. Hän on hälventänyt niitä kertomalla kokemuksistaan. Toni Pitkänen / Yle
 – Periaatteessa minulle voi tipahtaa uudestaan kutsu kantasoluluovutukseenkin. Jos voin pelastaa jonkun elämän, niin totta kai suostun, Lehtinen sanoo.
 Voit keskustella aiheesta tiistaihin 19. lokakuuta kello 23:een saakka.
 Lue myös:
 Sperman tarve lisääntyy tulevaisuudessa – muista oikeutesi siemennestettä luovuttaessa
 Nuoret luovuttavat verta enemmän kuin mikään muu ikäryhmä – sama motivaatio yhdistää näitä kolmea luovuttajaa
 Kantasolurekisteri huutaa miehiä hätiin: "Liekö piikkikammoa vai empatian puutetta"
 Kantasolujen luovuttaminen on kansainvälistä toimintaa

Nuorilta miehiltä kaivataan spermaa, kantasoluja ja verta, mutta luovutushalua uupuu – Antti Lehtisen, 24, soluilla pelastettiin lapsen henki


Summary: Ainakin neljä Tunisiasta Eurooppaan pyrkinyttä on kuollut ja 19 kadonnut veneen kaaduttua. Espanjan rannikon edustalla etsitään 12:ta ihmistä.

Espanjassa pelastustyöntekijät etsivät merellä kadonneita 12:ta ihmistä, joiden vene kaatui näiden yrittäessä ylittää merta Algeriasta Espanjaan. Kadonneita ryhdyttiin etsimään sen jälkeen, kun norjalainen purjevene oli poiminut merestä algerialaismiehen läheltä Espanjan lounaisrannikkoa.
 Rannikkovartioston helikopteri löysi hieman myöhemmin toisen veden varassa olleen siirtolaisen. Kaksi pelastettua kertoivat lähteneensä matkaan 12 muun ihmisen kanssa Algeriasta viime viikolla. Veneen kerrotaan kaatuneen moottorin hajoamisen jälkeen varhain sunnuntaiaamuna.
 Kyse on lyhyen ajan sisään toisesta siirtolaisten merionnettomuudesta Espanjassa. Torstaina uponneen aluksen jäljeltä on yhä kateissa 16 ihmistä ja yhdeksän tiedetään kuolleen.
 Viikonloppu on ollut Espanjan vesillä vilkas. Sunnuntaina myös Espanjan Gran Canarian saarelle saapui 44 ihmistä veneessä, jossa oli yksi kuollut. Viikon vesillä olleen veneen uskotaan olleen lähtöisin Marokosta. Samana päivänä pelastettiin myös 230 ihmistä yli tusinasta aluksesta Baleaarien saarten läheltä.
 Kuluvan vuoden aikana Espanjan saarille ja mantereelle on saapunut meren yli kaikkiaan 30 000 maahan pyrkinyttä siirtolaista. Määrä on kasvanut yli puolella vuoden takaisesta, kertoo Espanjan sisäministeri.
 Meren ylittäminen Eurooppaan pyrkivien käyttämissä veneissä on hyvin vaarallista. Kuluvan vuoden aikana Espanjaan pyrkineistä on kuollut yli tuhat ihmistä.
 Tunisiassa ainakin neljä on kuollut ja 19 ihmistä kadonnut
 Merihätää on kärsitty myös Pohjois-Afrikan valtioiden aluevesien puolella Välimerellä. Ainakin neljä Tunisiasta Eurooppaan pyrkinyttä on kuollut ja 19 kadonnut veneen kaaduttua merellä, kertoo viranomaislähde uutistoimisto AFP:lle. Veneessä olleista seitsemän on saatu pelastettua.
 Viranomaisten mukaan yhteensä 30 tunisialaista oli lähtenyt vesille pienessä veneessä maan itärannikolta. Veneen kerrotaan uponneen Tunisian Mahdian kuvernoraatin rannikolla, josta on matkaa Italian Lampedusan saarelle noin 140 kilometriä. Lampedusa on suosittu kohde Eurooppaan meriteitse pyrkiville.
 Veneessä olleista yksi onnistui uimaan rantaan ja hälyttämään viranomaiset merihädästä. Neljä ihmistä on pidätetty epäiltynä merimatkan järjestelyihin osallistumisesta.
 Myös Algerian puolustusministeriö kertoi sunnuntaina, että maan rannikkovartiosto oli löytänyt neljä kuollutta ruumista ja pelastanut 13 siirtolaista sen jälkeen, kun vene oli kaatunut sen vesillä.
 Aiemmin viime viikon tiistaina YK:n mukaan 15 ihmistä kuoli kahden veneen kaaduttua Libyan rannikolla.
 YK:n pakolaisjärjestön  UNHCR :n arvion mukaan tämän vuoden aikana on kuollut tai kadonnut jo melkein 1 300 Eurooppaan pyrkinyttä ihmistä.
 Kaikkiaan Eurooppaan on saapunut meriteitse yli 81 000 ja maata pitkin noin 5 000 siirtolaista Afrikan ja Lähi-Idän maista.

Viikonloppu on ollut tappava Afrikasta Eurooppaan suuntaavien veneiden reiteillä


Summary: Metaversumilla tarkoitetaan tulevaisuuden mahdollista virtuaaliseen todellisuuteen perustuvaa uuden sukupolven internetiä, joka hämärtäisi rajoja fyysisen ja digitaalisen maailman välillä.

Sosiaalisen median teknologiayhtiö Facebook on julkistanut suunnitelmansa palkata 10 000 ihmistä Euroopan unionin alueella.
 Hankkeen tarkoituksena on rakentaa niin kutsuttua metaversumia, joka on suosittu ajatus johtavien teknologiafirmojen riveissä.
 Termillä tarkoitetaan tulevaisuuden mahdollista virtuaaliseen todellisuuteen perustuvaa uuden sukupolven internetiä, joka hämärtäisi rajoja fyysisen ja digitaalisen maailman välillä.
 – Metaversumin avulla on mahdollista avata uusia luovia, sosiaalisia ja taloudellisia mahdollisuuksia ja eurooppalaiset tulevat olemaan siinä avainasemassa heti alusta lähtien, Facebookin  tiedotteessa  kirjoitetaan.
 Facebook perusteli päätöstään luoda työpaikkoja EU-alueelle maanosan suurilla kuluttajamarkkinoilla, osaavalla työvoimalla sekä huippuyliopistoilla.
 Virtuaalinen metaversumi on nyt teknologiajohtajien huulilla
 Facebookin toimitusjohtaja  Mark Zuckerberg  on ollut Yhdysvaltain Piilaaksossa jo pitkään metaversumin puolestapuhuja. Heinäkuussa hän sanoi, että Facebook tulee viiden seuraavan vuoden aikana muuttumaan sosiaalisen median yhtiöstä metaversumiyhtiöksi.
 Yhtiö osti vuonna 2014 VR- eli virtuaalitodellisuuslaseja valmistavan Oculuksen ja on siitä alkaen kehitellyt digitaalista Horizon-maailmaa, jossa ihmiset voivat olla yhteydessä toisiinsa VR-teknologiaa hyödyntäen. Lokakuun alussa Oculus ilmoitti perustaneensa 10 miljoonan dollarin rahaston, jonka tarkoitus on seuraavan vuoden aikana uusia innovaatioita Horizon-maailmaan.
 Myös suositun Fortnite-pelin kehittäneen Epic Gamesin toimitusjohtaja  Tim Sweeney  on pitkään intoillut metaversumista. Sweeneyn ajatus metaversumista on digitaalinen maailma, jossa ihmiset voivat vapaasti oleilla sekä ystävien kanssa että esimerkiksi erilaisia palveluja käyttäen.
 Washington Postin  haastattelussa syyskuun lopulla Sweeney maalaa kuvaa virtuaalitodellisuudesta, jossa ihmiset voivat katsella yhdessä elokuvia, pelata pelejä tai käydä vaikka koeajamassa autoa. Hänen mukaansa metaversumi ei tulisi olemaan mainostentäyteinen uutisvirta, kuten Facebook nyt on.
 – Toimimme nyt suljetulla alustalla ja Apple sekä Google surffailevat siellä myös. Kun pääsemme sieltä pois, ihmiset tulevat huomaamaan, että heitä on käytetty hyväksi viimeiset kymmenen vuotta, Sweeney sanoi.
 Myös esimerkiksi teknologiayhtiöt Unity ja Nvidia ovat viime aikoina investoineet omiin metaversumiprojekteihinsa, kertoo Britannian yleisradioyhtiö  BBC .
 Metaversumi on vielä alkutekijöissään, mutta esimerkiksi 5G-teknologian mahdollistamat paremmat mobiiliyhteydet tulevat helpottamaan sellaisen mahdollisuuksia.
 BBC ennustaa, että teknologiajätit tulevat taistelemaan metaversumin valtaistuimesta seurraavan vuosikymmenen – ehkä jopa pidempään.

Facebook lupaa 10 000 työpaikkaa Eurooppaan – Kilpajuoksu "metaversumin" johtopaikasta on jo käynnissä


Summary: Lääke huonoon johtajuuteen on hyvä johtajuus. Pomot eivät jouda romukoppaan, vaikka autoritaarinen johtajuus  ei olekaan tätä päivää. Pitää kuitenkin muistaa, että hierarkian vastakohta ei ole demokratia vaan anarkia, kirjoittaa Sabanadesan.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Mitä yhteistä on pomolla ja pinaattikeitolla, paitsi että molemmat alkavat p-kirjaimella? Molemmat herättävät taatusti inhoa työpaikkaruokalassa.
 Sen lisäksi, että toiset olisivat valmiita hankkiutumaan molemmista pikaisesti eroon, pomoa ja pinaattikeittoa yhdistää se, että suhtautumisemme molempiin on muuttunut valtavasti viidessäkymmenessä vuodessa.
 Yksi suuri selittävä tekijä tähän on tiede. Ymmärryksemme siitä, millainen ravinto on terveellistä heijastuu siihen, mitä ja miten syömme, ja miten ruuasta puhumme. Samalla tavalla lisääntynyt tietomme ihmisen toimintaa säätelevistä mekanismeista heijastuu psykologiaan ja sitä kautta johtamisteorioihin ja linjaston pomopuheeseen.
 Lisääntynyt ravitsemustieto ei kuitenkaan välttämättä näy ihmisten vyötärönympäryksissä, eivätkä biologian tai neuropsykologian opit aina kantaudu jokaiseen tutkijankammariin.
 Tämän huomasin lukiessani  Helsingin Sanomissa 4.8. julkaistun tutkija  Perttu Salovaaran   laajan haastattelun , jonka otsikko “Johtaja on työpaikan turhin ihminen” hakee raflaavuudessa vertaistaan.
 Ihmiskunta on valinnut keskuudestaan johtajia niin kauan kuin ihminen on ollut olemassa.
 Salovaaran mukaan hierarkiat ovat työpaikoilla nykyään tarpeettomia, ja pomoille voisi antaa saman tien potkut. Meidät on hänen mukaansa “aivopesty” uskomaan “myyttiseen alfaurosjohtajaan”, mutta johtajat ja hierarkiat voisi todellisuudessa helposti korvata “yhteisöohjautuvuudella”.
 Ihmiskunta on valinnut keskuudestaan johtajia niin kauan kuin ihminen on ollut olemassa, ja hierarkioita eli “nokkimisjärjestyksiä” löytyy ihmisen lisäksi lukemattomista eläinlajeista.
 Haastattelu poikikin useita perusteltuja vastaväitteitä; mm.  Anna Perho   muistuttaa kirjoituksessaan , että johtaminen ja seuraaminen ovat evoluution muovaamia käyttäytymisstrategioita, eikä biologiaa voi ohittaa, vaikka haluaisikin.
 Vaikka aivot ovat monilta osin edelleen tieteelle mysteer i, niiden valtava merkitys kaikkeen toimintaamme ja tunne-elämäämme tunnustetaan nykyisin yleisesti. Aivomme ovat muuttuneet miljoonien vuosien aikana hätkähdyttävän vähän, mistä johtuen toimimme tämän päivän työyhteisössä itse asiassa paljolti samojen mekanismien pohjalta kuin esi-isämme kivikaudella toimivat metsästysyhteisöissä.
 Älymme ja ymmärryksemme on toki tänään eri tasolla kuin se oli kivikaudella, joskin niiden määrässä ja laadussa on suurta yksilöllistä vaihtelua. Jos Salovaara uskookin erityisten johtajuusominaisuuksien olemassaoloon, se ei ainakaan haastattelusta tule esille.
 Minä kuitenkin väitän, että erityisesti ylimmän johdon yksilöllisillä ominaisuuksilla kiistaton merkitys, vai uskooko joku, että Apple olisi yhtä menestynyt, jos  Steve Jobsista  olisi tehty assistentti?
 Onko  Tiina Alahuhta  todella Marimekon “turhin ihminen”? Harva olisi myöskään valmis sivuuttamaan  Martin Luther Kingin ,  Nelson Mandelan  tai  Mahatma Gandhin  henkilökohtaisten ominaisuuksien merkityksen. Heistä ei puhutakaan johtajina – vaan suurina johtajina.
 Ajatuksemme hyvästä johtamisesta  ovat muuttuneet paljon siitä, mitä esimerkiksi puoli vuosisataa sitten pidettiin normaalina.
 Hierarkian vastakohta ei nimittäin ole demokratia vaan anarkia.
 Salovaara onkin oikeassa peräänkuuluttaessaan autoritaarisen johtamismallin sijaan välittömämpää ja tasa-arvoisempaa johtajuutta, mutta hänen ratkaisuksi tarjoamansa “yhteisöohjautuvuus” on todellisuudelle vieras ja vaarallinen utopia.
 Hierarkian vastakohta ei nimittäin ole demokratia vaan anarkia. Toisin kuin tyrannioissa, oikeusvaltioissa hierarkiat perustuvat meritokratiaan: jokaisella on mahdollisuus hakeutua erilaisiin johtotehtäviin omien ansioidensa perusteella.
 Kun lääkkeeksi työyhteisöjen ongelmiin etsitään lennokkaita teorioita, saadaan ratkaisuksi vääriä keinoja ja päädytään ojasta allikkoon, kuten kuuluu tunnettu suomalainen sanonta.
 Seuratessani tänä syksynä mediassa käytyä keskustelua  johtajuudesta, toinenkin osuva sanonta tuli mieleeni: tässä menee nyt lapsi pesuveden mukana. Lääke huonoon johtajuuteen onkin hyvä johtajuus – ei se, että johtajuuden merkitys sivuutetaan, ja koko järjestelmä romutetaan.
 Hyvä johtaja on voimavara paitsi alaisilleen, koko organisaatiolle. Hierarkian toimivuus riippuu ennen kaikkea siitä, millaisia henkilöitä johtoasemiin päätyy ja minkälaisiin toimenpiteisiin ryhdytään, jos johdon kompetenssi on ei ole toivotulla tasolla. Hyvä johtaja turvaa selustaa, ja kun tulee hätä, hän kantaa vastuun ja sanoo: olen tässä.
 Lopulta johtajuus ei ole auktoriteettia vaan luottamusta, vastuuta, turvallisuutta ja huolenpitoa.
 Rajkumar Sabanadesan
 Kirjoittaja on tamperelainen yrittäjä, muutosjohtamisen konsultti ja entinen turvapaikanhakija.
 Kolumnista voi keskustella 18.10. klo 23.00 saakka.

Rajkumar Sabanadesanin kolumni: Elämälle vieraat johtajuusteoriat ovat työyhteisöille yhtä vaarallisia kuin huono johtajuus


Summary: Pohjoiskorealaisia uhkaa nälänhätä surkean sadon ja ulkomaankaupan romahduksen takia. Kiina on rientänyt apuun, mutta vaatii Pohjois-Koreaa lopettamaan ydinaseilla uhittelun.

Tutkija Leo Byrne ihmetteli  pari kuukautta sitten satelliittikuvassa näkyviä rakennelmia aivan Yalujoen suulla, Pohjois-Korean ja Kiinan rajalla.
 Kuvat paljastivat jotain outoa. Jokisuiston rantapenkereelle oli ilmestynyt betonista rakennettuja laitureita.
 Laitureihin oli köytetty proomuja, tasapohjaisia jokilaivoja, joita työnnetään tai vedetään hinaajalla. Niillä tavaraa voidaan viedä ja tuoda huomaamatta.
 – Pohjois-Korea näyttää käyttävän pieniä proomuja, koska niitä on vaikea jäljittää, Byrne arvioi Ylen haastattelussa.
 Byrnellä on tapana  tarkistaa säännöllisesti satelliittikuvista , onko Pohjois-Korean satamiin ilmaantunut mitään uutta. Hän on Pohjois-Korean pakotteisiin erikoistunut riippumaton tutkija, joka on aiemmin työskennellyt Pohjois-Koreaa analysoivalle kansainväliselle Korea Risk Group -tutkimuslaitokselle.
 Satelliittikuvat näyttävät , miten maailman suljetuinta valtiota pidetään pystyssä salakuljetuksen voimin.
 Byrne uskoo, että nimenomaan proomut ovat Pohjois-Korean uusin ase ulkovaltojen asettamia pakotteita vastaan. Niiden käyttöä on dokumentoitu myös  YK:n raportissa .
 Proomulaiturit rakennettiin jo ennen koronapandemian alkua. Näin Byrne kertoo, miten muutos näkyy satelliittikuvissa.
 Juuri proomujen käyttö Sinuijun rajakaupungissa todistaa, että salakuljetuksen toinen osapuoli on nimenomaan Kiina.
 Vastarannalle Kiinaan on vain kolme kilometriä. Pienet proomut eivät ole merikelpoisia, mutta joen ne ylittävät vaivatta.
 Proomujen pikapyrähdykset rajan yli eivät välttämättä paljastu edes tiedustelusatelliittien avulla. Lisäksi niiden omistajista on paljon vaikeampi saada tietoja kuin tavallisten laivojen omistajista.
 – Proomujen takana olevien yritysverkostojen selvittäminen on erittäin haasteellista, Byrne sanoo.
 Kiina on jo pitkään ollut Pohjois-Korean  tärkein  tukija ja kauppakumppani .
 Pohjois-Korealle on ydinohjelman takia asetettu kansainvälisiä pakotteita, jotka rajoittavat sen ulkomaankauppaa. Muun muassa ylellisyystuotteiden sekä tiettyjen polttoaineiden ja raaka-aineiden vienti Pohjois-Koreaan on kiellettyä.
 Kiina periaatteessa tukee pakotteita, mutta käytännössä se auttaa Pohjois-Koreaa kiertämään niitä.
 YK:n turvallisuusneuvosto ja Pohjois-Koreaa seuraavat tutkijat ovat toistuvasti onnistuneet  jäljittämään laivoja , joilla Pohjois-Korea  on tuonut maahan kiellettyjä tavaroita  Kiinasta.
 Proomut tarjoavat oivallisen keinon piilotella Kiinan Pohjois-Korealle antamaa suoraa apua. Siitä on tullut erakkovaltion henkireikä pandemian oloissa.
 Pohjois-Korea on sulkeutunut  muulta maailmalta nyt voimakkaammin kuin kertaakaan puoleen vuosisataan. Ulkomaanlennot on keskeytetty ja lähes kaikki länsimaalaiset ovat poistuneet maasta.
 Virallinen syy on koronapandemia.
 Siksi myös ulkomaankauppa on tyrehtynyt lähes kokonaan – ainakin virallisesti. Kiinan tullin tilastojen mukaan kaupankäynti Pohjois-Korean ja Kiinan välillä  on romahtanut lähes 90 prosenttia  pandemiaa edeltäneestä tasosta.
 Rajakaupunkien pitäisi siis nyt olla ennätyksellisen hiljaisia. Näin ei kuitenkaan ole.
 Tutkijat ovat paljastaneet satelliittikuvista proomusataman lisäksi myös muita rakennushankkeita. Ne kielivät siitä, että tavaraa kyllä kulkee rajan yli, mutta erilaisia ja entistäkin salaisempia väyliä pitkin.
 Erikoisin muutos on tapahtunut Sinuijun kaupungin lentokentällä.
 Oikorata lyhentää tavarajunien matkaa  Kiinasta Sinuijun kentälle. Myös itse lentokentälle on rakennettu  uusia junaraiteita .
 Tutkijoiden mukaan raiteiden viereen nousseet uudet rakennukset on todennäköisesti tarkoitettu tuontitavaran desinfiointiin.  Satelliittikuvista päätellen  tiloja ei oltu otettu käyttöön ainakaan vielä syyskuun puoliväliin mennessä.
 Tutkijat ovat löytäneet satelliittikuvien avulla vastaavia uusia desinfiointirakennuksia myös Pohjois-Korean  tärkeimmistä satamakaupungeista .
 Näin yritetään helpottaa ruoka- ja tavarapulaa. Puute alkoi kärjistyä tammikuussa 2020,  kun Pohjois-Korea sulki rajansa .
 Ahdingolla on suomalainen silminnäkijä.
 Pohjois-Korea piti ulkomaalaisia  mahdollisena tartunnanlähteenä, joten heidän tekemisiään rajoitettiin kaikkein eniten.
 – Elämä meni muutenkin hankalaksi.  Tuontitavarat alkoivat hävitä kaupoista , kertoo Pjongjangissa asunut  Sakari Koivula .
 Koivula työskenteli tanskalaisen Mission East -kehitysapujärjestön palveluksessa. Hän lähti Pohjois-Koreasta viimeisenä suomalaisena maaliskuussa 2020.
 Koivula antoi kollegoilleen luvan käydä tyhjentämässä kotinsa ruokakomeron. Kun tuontiruoka kävi vähiin, loputkin ulkomaalaiset kaikkosivat maasta.
 Pohjois-Koreassa oli ennen pandemiaa noin 70 ulkomaalaista avustustyöntekijää YK:n ja muiden järjestöjen palveluksessa. Nyt jäljellä ei ole yhtäkään.
 Ulkomaalaisia diplomaattejakin on enää kourallinen. Viimeisenä EU-maana  Romania sulki suurlähetystönsä  Pjongjangissa viikko sitten.
 Kun ulkomaalaisetkaan eivät enää  saa sellaista ruokaa mihin ovat tottuneet, voi vain arvailla, miten ruokaa riittää tavallisille pohjoiskorealaisille.
 Viime viikkoina Maailman terveysjärjestö  WHO on saanut toimitettua  Pohjois-Koreaan ensimmäisen avustuskuorman yli vuoteen.
 Nälänhädän vaara maassa on  YK:n mukaan nyt todellinen .
 Siitä on kokemusta 1990-luvulta, jolloin ulkomaankaupan ja ulkomaisen avun romahtaminen synnyttivät Pohjois-Korean nykyhistorian pahimman kriisin.
 Nälkään kuoli arviolta puoli miljoonaa ihmistä.
 Keväällä Pohjois-Korean  johtaja  Kim Jong-un  kehotti kansalaisia  uudelle "ankaralle marssille" . Se oli suora ja poikkeuksellinen viittaus 1990-luvun katastrofiin.
 Tuontirajoitusten lisäksi Pohjois-Korean ruokatilannetta ovat pahentaneet  helteet ja tulvat .
 Tilanteessa on kuitenkin jotain hyvin outoa.
 Katovuoden ja ja tuontiruoan loppumisen  pitäisi näkyä ruoan rajuna hinnannousuna kauppahalleissa ja toreilla, mistä suurin osa kansasta ostaa ruokansa.  Ruoka on kuitenkin kallistunut  maassa vain maltillisesti.
 Se kertoo, että markkinoille  tulee ruokaa jostakin  Pohjois-Korean ulkopuolelta.
 Pohjois-Korean asiantuntija,  professori  Andrei Lankov  uskoo vakaasti, että kaiken takana on Kiinan salainen apu.
 Hän perustelee näkemystään yksinkertaisella matematiikalla: pandemiarajoitukset, ulkomaankaupan vaikeudet, hallinnon tehottomuus ja toistuvat luonnonkatastrofit olisivat johtaneet Pohjois-Korean kaltaisessa rutiköyhässä maassa jo nälänhätään, mutta nyt niin ei ole tapahtunut.
 Satelliittikuvat Sinuijun rajakaupungin muutoksista osoittavat hänen mielestään vähintäänkin sen, että Kiinasta odotetaan lisää talousapua.
 Eikä Kiinan ja Pohjois-Korean välisessä kaupassa ole oikeastaan kyse ollenkaan aidosta ulkomaankaupasta vaan avusta, Lankov korostaa. Kiina auttaa Pohjois-Koreaa ruokatoimitusten lisäksi myös  salaa toimitettavilla polttoaineilla .
 Lankov arvioi, että Kiinan Pohjois-Korealle antama apu on noin 1–2 miljardia dollaria vuodessa.
 – Pohjois-Korea on maa, joka voi luottaa saavansa ikään kuin perustuloa, teki se mitä tahansa, Lankov sanoo Ylen haastattelussa.
 Lankov työskentelee Kookminin yliopistossa Etelä-Korean pääkaupungissa Soulissa. Hänet tunnetaan yhtenä maailman parhaista Pohjois-Korean asiantuntijoista.
 Lankovin mielestä Kiinan apu on Pohjois-Korealle sikäli hyödyllistä, että avun ansiosta Pohjois-Korean  ei tarvitse uudistaa  tehotonta suunnitelmatalouttaan millään tavalla. Uudistukset olisivat maan diktaattorille suuri poliittinen riski.
 Ja jos Kiina auttaa Pohjois-Koreaa tarpeeksi, ei muita hyväntekijöitä enää tarvita. Siksi esimerkiksi ulkomaalaisia kehitysaputyöntekijöitä ei ole kutsuttu takaisin.
 Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un  luottaa Kiinan avun jatkumiseen. Siitä kielivät hänen  uudet ja kalliit rakennushankkeensa .
 Diktaattorin käskystä pääkaupunkiin Pjongjangiin nousee parhaillaan pikavauhdilla  uusi asuinalue 10 000 asukkaalle . Maanrakennustyöt alkoivat maaliskuussa, ja ensimmäisten asukkaiden olisi juuri pitänyt päästä muuttamaan taloihin.
 Lankovin mukaan Pohjois-Koreassa osataan kyllä valmistaa riittävästi terästä ja betonia, mutta rakennusten pintamateriaalit ja sisustaminen vaativat kiinalaista tuontitavaraa.
 – Luultavasti korkeimmasta pilvenpiirtäjästä tulee tyhjä runko, joka näyttää hienolta, mutta jonka valmistuminen jää ainakin muutaman vuoden päähän, Lankov arvelee.
 Joka tapauksessa kunnianhimoinen rakennusvauhti on jo johtanut  vakaviin rakennusvirheisiin : Rakennuksissa on käytetty suunniteltua heikompia materiaaleja ja työvoima on ollut kokematonta. Alueen asukkaat uskovat, että rakennuksia joudutaan korjaamaan heti kun ne valmistuvat.
 Kiinan apu Pohjois-Korealle sai  lisää pontta Kiinan ja Yhdysvaltain välirikosta.
 Kiinan suhtautumisessa Pohjois-Koreaan on tapahtunut täyskäännös vain muutamassa vuodessa, professori Lankov sanoo. Vielä vuonna 2017 Kiina tuki YK:ssa Yhdysvaltain ajamia uusia pakotteita Pohjois-Koreaa vastaan.
 Presidentti  Donald Trumpin  kaudella Kiinan ja Yhdysvaltain suhde kuitenkin kärjistyi. Pohjois-Koreasta tuli Kiinalle aiempaa paljon tärkeämpi puskurivaltio Etelä-Koreaan sijoitettuja amerikkalaisjoukkoja vastaan.
 Kiina on siksi valmis tukemaan Pohjois-Koreaa – ei hyvää hyvyyttään, vaan oman strategisen etunsa takia.
 – Kiina ei halua rajalleen uutta Syyriaa tai yhdistynyttä Koreaa, joka olisi demokraattinen ja kansallismielinen, Lankov visioi.
 Siksi Kiina antaa Lankovin mukaan apua, mutta vain sen verran, että Pohjois-Korea pysyy tolpillaan eikä romahda.
 Vastapalvelukseksi talousavusta Kiina  haluaa, ettei Pohjois-Korea aiheuta uutta kriisiä.
 – Ehkäpä Kiina on kieltänyt Pohjois-Koreaa laukaisemasta mannertenvälisiä ballistisia ohjuksia sekä tekemästä ydinkokeita. Ja todennäköisesti Pohjois-Korea noudattaa neuvoa, Lankov arvioi.
 Lankovin mukaan Kiinan kiristysruuvia voidaan kiittää siitä, ettei Pohjois-Korea ole konkreettisesti uhitellut Yhdysvaltain presidentille  Joe Bidenille .
 Pohjois-Korea ei enää vaadi pakotteiden purkamista yhtä kiihkeästi kuin ennen, koska Kiina maksaa sen laskut.
 – Niin kauan kun Kiina rahtaa sinne tarpeeksi paljon heikkolaatuista riisiä ja maissia, mikään ei muutu, Lankov sanoo.
 Yhdysvalloilla puolestaan ei ole kiirettä  neuvotella Pohjois-Korean ydinaseista, sillä tavoite Pohjois-Korean ydinaseiden riisumisesta on mahdoton.
 Optimistien mielestä  humanitaarinen apu Pohjois-Korealle voisi edistää ydinaseriisuntaa, mutta Lankov ei siihen usko.
 – Pohjois-Koreaan ei tehoa sen paremmin kiristys kuin lahjontakaan. He uhraavat tarvittaessa puolet väestöstään pitääkseen ydinaseensa, Lankov sanoo.
 Kiistan kaikki osapuolet saavat nyt mitä haluavat: Pohjois-Korea saa  jatkaa ohjusten kehittämistä  sekä rakentaa lisää ydinpommeja.
 Kiina ja Yhdysvallat ovat tyytyväisiä, kun Pohjois-Korea ei ainakaan heti järjestä ikäviä yllätyksiä.
 Kunnes jonain päivänä kaikki muuttuu, Lankov varoittaa.
 – Joskus Pohjois-Korea vielä muistuttaa olemassaolostaan, esimerkiksi laukaisemalla ohjuksen Kalifornian edustalle, Lankov ennustaa.
 Voit keskustella aiheesta maanantaihin 18. lokakuuta kello 23 asti.
 Lue lisää:
 Harvinainen video: Tältä näyttää ajomatka maailman suljetuimmassa pääkaupungissa Pjongjangissa
 Pohjois-Korea on valmis puhumaan 40 vuotta vanhasta velasta Suomelle – Ylen erikoishaastattelu Pjongjangissa
 Pohjois-Koreassa kommunismi on vain kulissi: Kaupoista löytyy luksusta skottiviskistä ökykelloihin
 Yle Pohjois-Koreassa: Luksusasunnosta paljastui tiukka valvontakoneisto

Salainen apu pitää maailman suljetuimman valtion pystyssä – katso satelliittikuvista, miten Kiina ujuttaa Pohjois-Koreaan ruokaa ja tavaraa


Summary: Muuttoilmoitusten käsittely kestää tällä hetkellä keskimäärin kolme viikkoa mutta pisimmillään vieläkin yli viisi viikkoa. Lue, miten varmistat, ettei postisi päädy vanhaan osoitteeseen.

Moni loppukesän ja alkusyksyn aikana asuntoa vaihtanut on ihmetellyt muuttoilmoituksensa käsittelyn hitautta Digi- ja väestötietovirastossa.
 Pahimmillaan syyskuussa muuttoilmoituksen käsittelyä jonotti yli 25 000 muuttajaa. Tällä hetkellä jonottajia on vajaat 16 000.
 – Jono on pisimmillään silloin, kun opiskelijat muuttavat elo-syyskuussa opiskelupaikkakunnilleen, johtaja  Jari Taipale  Digi- ja väestötietoviraston rekisteripalveluista sanoo.
 Viraston tavoitteena on, että muuttoilmoitukset saataisiin käsiteltyä viikossa. Tällä hetkellä keskimääräinen käsittelyaika on kuitenkin kolmisen viikkoa.
 – Maksimiaika on nyt 37 päivää eli yli viisi viikkoa. Silloin kyse on todennäköisesti tilanteesta, jossa on jouduttu pyytämään muuttajalta lisätietoja. Niiden odottaminen pidentää käsittelyaikaa, Taipale kertoo.
 Jari Taipaleen mukaan  Digi- ja väestötietovirasto on saanut  lisärahoitusta ja ainakin tilapäisesti lisää työvoimaa muuttoilmoitusjonojen purkamiseen. YLE / Kalle Niskala
 Osoitteenmuutos kannattaa ilmoittaa aina myös Postiin
 Asunnon vaihtajalle muuttoilmoitusten käsittelyaikojen venyminen viikoiksi voi aiheuttaa ongelmia. Esimerkiksi monet viranomaiset, yhteisöt ja yritykset saavat tiedon uudesta osoitteesta suoraan väestötietojärjestelmästä. Tällaisia tahoja ovat esimerkiksi kunnat, Kela, Verohallinto, Traficom sekä monet pankit ja vakuutusyhtiöt.
 Tässä tilanteessa muuttaja voi välttää tärkeän postinsa päätymisen vanhaan osoitteeseen tekemällä osoitteenmuutoksen myös Postiin.
 – Postin puolella ei ole käsittelyajoissa mitään muutoksia, joten muuttoilmoitus astuu voimaan muutamassa päivässä, Postin muuttoilmoituksista vastaava  Laura Lehtonen  sanoo.
 – Postille ilmoitettu osoitetieto ohjaa postin kulkua eli se varmistaa, että postit tulevat perille.
 Muuttopostipalvelu ohjaa vanhalla osoitteella varustetun postin uuteen osoitteeseen maksutta kuukauden ajan. Sen jälkeen palvelun voi ostaa vuodeksi. Se maksaa noin 37 euroa.
 Muuttoilmoitusten pitkittyneet käsittelyajat Digi- ja väestötietovirastossa ovat poikineet hämmentyneitä yhteydenottoja myös Postin asiakaspalveluun.
 – Kuluttajat ovat viraston ruuhkien takia epätietoisia siitä, onko ilmoitus mennyt perille vai ei, Lehtonen kertoo.
 Sen, onko muuttoilmoitus käsitelty ja uusi osoite päivittynyt väestötietojärjestelmään, voi tarkistaa  Suomi.fin henkilötiedot-sivulta .
 Laura Lehtosen mukaan Postille tehty muuttoilmoitus astuu voimaan muutamassa päivässä. Henrietta Hassinen / Yle
 Yritykset päivittävät osoitetietoja omaan tahtiinsa
 Asuntoa vaihtaneet ovat myös huomanneet, että yritykset ja organisaatiot päivittävät osoiterekistereitään väestötietojärjestelmästä hyvin eri tahtiin.
 Esimerkiksi oman pankin asiakasjärjestelmään tieto uudesta osoitteesta saattaa päivittyä seuraavana päivänä siitä, kun muuttoilmoitus on käsitelty. Toisaalta muuttajan vakuutusyhtiön päivitysrytmi voi olla hitaampi, ja uusi osoite näkyy siellä paljon myöhemmin.
 – Kysymys on siitä, kuinka usein yritys haluaa päivittää tietonsa väestötietojärjestelmästä, Digi- ja väestötietoviraston Taipale selittää.
 Kun muuttoilmoitusten käsittely Digi- ja väestötietovirastossa ruuhkautuu, muuttaja voi välttää tärkeän postinsa päätymisen vanhaan osoitteeseen tekemällä osoitteenmuutoksen myös Postiin. Kuvituskuva. Amanda Vikman/Yle
 Huolellisesti täytetty muuttoilmoitus nopeuttaa käsittelyä
 Jokainen muuttaja voi myös itse yrittää vaikuttaa käsittelyaikaan täyttämällä muuttoilmoituksen huolellisesti. Käsittelyaika voi nopeutua, jos ei tarvitse antaa lisäselvityksiä.
 Niitä pyydetään esimerkiksi, jos väliaikaisen muuton päättymispäivä puuttuu, jos uudessa osoitteessa on vapaa-ajan asunto tai, jos erotilanteessa toinen huoltaja on muuttamassa pois perheen yhteisestä kodista alaikäisen lapsen kanssa.
 – Jos muuttoilmoituksessa on kaikki kunnossa, se voidaan periaatteessa rekisteröidä vaikka saman tien erityisesti kuntien sisäisissä muutoissa ja kuntien välisissäkin muutoissa muuttopäivää seuraavana arkipäivänä, Jari Taipale sanoo.
 Uuden viraston palvelut ruuhkautuivat jo alkumetreillä
 Viime vuoden alussa toimintansa aloittanut Digi- ja väestötietovirasto syntyi, kun paikalliset maistraatit ja Väestörekisterikeskus yhdistyivät yhdeksi valtakunnalliseksi virastoksi.
 Uuden viraston toiminta on takkuillut alusta lähtien. Asiasta kirjoitti esimerkiksi  Helsingin Sanomat elokuussa .
 Käsittelyajat ovat esimerkiksi holhous- ja sukuselvitysasioissa sekä perukirjaan tarvittavien osakasluetteloiden kohdalla ruuhkautuneet pahasti.
 – Virkoja on ollut useassa palvelussa liian vähän työmäärään nähden. Valtakunnallinen toimivalta on lisännyt työvaiheita ja edellyttänyt muun muassa paperisten asiakirjojen skannaamista sähköiseen muotoon, Taipale toteaa.

Digi- ja väestötietoviraston ruuhkat jatkuvat – tänä syksynä muuttoilmoitusten käsittelyajat venyneet kohtuuttomiksi


Summary: Elokapina on pakottanut uutistoimitukset pohtimaan valintojaan uudella tavalla. Liikkeen toiminnan uutisarvo saattaa kuitenkin ennen pitkää vanhentua, arvioi mediatutkija.

Ympäristöliike Elokapina on pitänyt julkisen keskustelun ilmaherruutta hallussaan jo useiden viikkojen ajan. Pienikin Elokapinaan liittyvä risahdus on uutisoitu suurimmissa uutismedioissa säntillisesti, ja aiheet on usein nostettu näkyvälle paikalle uutisvirrassa.
 Tämä on tietysti ollut myös liikkeen tavoite. Vievätkö mielenosoittajat siis mediaa kuin pässiä narussa?
 Mediatutkija  Anu Koivusen  mukaan uutisoinnin suuret linjat ovat olleet medioille tyypillisiä: on uutisoitu liikehdinnän tavoitteita, pyritty selvittämään mistä on kysymys ja uutisoitu myös toiminnasta aiheutuvia haittoja ja erilaisten asiantuntijoiden tai muiden tahojen kommentteja.
 Myös Ylen etiikkapäällikkö  Timo Huovinen  arvioi, että Elokapina on saanut varsin onnistuneesti viestinsä läpi.
 – Elviksen managerikin sanoi aikoinaan, että pääasia että nimi on kirjoitettu oikein. Elokapina on onnistunut saamaan paljon julkisuutta ja nostamaan sitä myötä omaa asiaansa tapetille.
 Helsingissä järjestetään mielenilmauksia kuitenkin viikoittain, niitä voi usein yhdenkin päivän aikana olla useita. Vain harva näistä päätyy uutisiin. Onko Elokapinalla siis jonkinlainen erityisasema?
 – Varmasti toimituksissa tapahtuu journalistista harkintaa sen suhteen, minkä tyyppiset mielenilmaukset uutisoidaan. Yksi kynnys on varmaankin se, paljonko toiminta näkyy paikallisten ihmisten elämässä: meneekö liikenne poikki, onko kyse isosta ihmismassasta ja niin edelleen, Koivunen arvioi.
 Huovisen mukaan kaikki uutisointia koskevat ratkaisut tehdään aina tapauskohtaisesti ja yleispätevien vastausten antaminen on vaikeaa. Hän arvioi Ylen kuitenkin selvinneen Elokapina-uutisoinnista puhtain paperein.
 – Yle ja vastuullinen media yleisesti on tehnyt ratkaisuja journalistisin periaattein, ja nähdäkseni tässä asiassa niitä on tehty kussakin tilanteessa siten kuin kuuluukin.
 Kieltämättä aika oudolta näyttäisi myös tilanne, jossa mielenosoittajat  katkaisevat Mannerheimintien liikenteen  tai  kahlitsevat itsensä Valtioneuvoston linnan  portaille, eikä uutisissa käsiteltäisi asiaa mitenkään.
 Anu Koivunen kuitenkin huomauttaa, että journalistiset perustelut tehdään lähes poikkeuksetta suljettujen ovien takana.
 – Eiväthän uutistoimitukset kerro meille koskaan omia perusteitaan, että miksi tästä liikehdinnästä kerrotaan ja tuosta taas ei. Uutiskriteerit näyttäytyvät mediankuluttajille ikään kuin itsestään selvinä, vaikka eiväthän ne sitä ole.
 Huovinen muistuttaa, että vastuullinen media kertoo  Journalistin ohjeiden  kautta avoimesti periaatteet, joiden mukaan se toimii. Ylellä toimintaa ohjaa tämän lisäksi  ohjelmatoiminnan ja sisältöjen eettiset ohjeet .
 – Tässä asiassa meitä haastetaan päivittäin, ja ainakin Ylessä yritetään vastata noista uutiskriteereistäkin, jos asiallisesti ja perustellusti kysytään.
 Onko kansalaistottelemattomuus aina uutinen?
 Kansalaistottelemattomuudella tarkoitetaan tilannetta, jossa tavallinen kansalainen rikkoo rauhanomaisin keinoin lakia vaikuttaakseen kokemaansa epäkohtaan.
 Toimintaan liittyy lähes poikkeuksetta huomiohakuisuus: tarkoitus on saada lakia rikkomalla kiinnitettyä yleinen huomio siihen epäkohtaan, johon halutaan vaikuttaa.
 Tavallinen mielenosoitus ei siis ole Suomen oloissa kansalaistottelemattomuutta. Tilanne on toinen, kun lakia rikotaan ja yleisestä normista poiketaan.
 Onko kansalaistottelemattomuus siis aina uutinen?
 – Tätä pitää kysyä toimituksilta, jotka omat uutiskriteerinsä määrittävät. Näkyvyyteen ja uutiskriteerien ylittymiseen vaikuttaa varmaan se, tiedottaako poliisi jostain häiriöstä tai operaatiosta tai onko kyse julkisuutta esimerkiksi somessa saavasta aktiosta, Koivunen sanoo.
 Huovisen mukaan kansalaistottelemattomuus ei välttämättä aina ole uutinen.
 – Nämä ovat ratkaisuja, joita toimituksissa tehdään tapahtumien ollessa päällä. Aina tapauskohtaisesti mietitään, ylittyykö uutiskynnys.
 Koivusen mukaan kansalaistottelemattomuuteen ja erityisesti Elokapinaan liittyy myös hieman uudenlainen asetelma. Elokapinan mielenosoittajat eivät ole yhtenäinen, kapeaan stereotypiaan mahtuva ihmisjoukko, vaan mukana on eri-ikäisiä ja erilaisista taustoista tulevia ihmisiä.
 Heidän toimintansa on väkivallatonta ja rauhanomaista, vaikkakin aika ajoin laitonta.
 – Kyse ei ole huliganismista, paikkojen rikkomisesta, väkivaltaisesta käytöksestä tai muusta sellaisesta. Journalistit joutuvat miettimään, miten laittomuutta käsitellään, kun siinä ei ole kyse mistään rajusta vaarallisia tilanteita aiheuttavasta toiminnasta.
 Poliisi myöntää epäonnistuneensa Elokapinan mielenilmauksen tilannearviossa – mielenosoittaja sanoo tulleensa pidätetyksi väärin perustein
 Kauanko aihe pysyy vielä esillä?
 Uutiseen liittyy lähtökohtaisesti aina uutuus. Käykö jossain vaiheessa niin, että Elokapinan toiminnan uutisarvo vanhentuu?
 – Itse asia, jota he ajavat on kyllä ajankohtainen meillä vielä vuoden ja vuosikymmenenkin päästä. Aika näyttää, miten heihin silloin suhtaudutaan, mutta siihen varsinaiseen asiaan pitää suhtautua jatkossakin vakavasti, sanoo Huovinen.
 Koivunen arvelee Elokapinan toiminnan uutisarvon jossain vaiheessa hiipuvan. Hieman samaan tapaan on käynyt  Greta Thunbergin  aloittamalle Fridays for Future -liikkeelle.
 – Sehän jatkuu maailmalla, mutta sitä ei juuri enää uutisoida Suomessa. Varmaan tällaisista Mannerheimintien blokkauksista jatkossakin jokin pikku-uutinen tulee, mutta tuskin sinne enää vuosien päästä reportterilaumoja lähetetään.
 Lue lisää:
 Kutsuntalakko, Koijärvi ja turkistarhaiskut tasoittivat tietä Elokapinalle – kansalaistottelemattomuudella on Suomessa pitkät juuret
 Ilmari Pensala, 17, istuu Elokapina-mielenosoituksessa – vanhemmat tukevat tien reunassa, maksavat sakot ja hakevat putkasta tarpeen vaatiessa
 Ilmastonmuutos ja Elokapina herättävät keskustelua nyt myös kirkossa – Teemu Laajasalo: "On hienoa, että mietimme millaisen maapallon jätämme lapsillemme"
 Elokapinassa katuja katkaisee nyt myös yli 45-vuotiaiden poppoo – Osa näistä keskiluokkaisista äideistä ja isistä myös maksaa kiinniotettujen aktivistien sakkoja

Kun Elokapina estää liikenteen Mannerheimintiellä, media saapuu paikalle – miksi kansalaistottelemattomuus pääsee valokeilaan?


Summary: Pitkäaikaisasunnottomien määrä on kasvanut kaikissa ikäluokissa, ja se huolettaa tutkijaa. Oululainen Aleksi eli kadulla neljä vuotta, kunnes sai vihdoin oman kodin, kiitos uuden nuorille suunnatun hankkeen.

Yksiö on pieni, mutta siellä on kaikki elämään tarvittava.
 Sänky. Keittonurkkaus. Kylpyhuone.
 Kaikki asioita, joita saattaa arjessa pitää itsestäänselvyytenä mutta joita osaa arvostaa, kun niitä ei ole.
 Talon asukas, Aleksi, istuu nojatuolilla ruutukuvioisessa flanellipaidassaan. Päässä on musta lippalakki.
 Aleksi ei ole oululaismiehen oikea nimi. Hän ei halua puhua omalla nimellään aiheesta sen arkaluonteisuuden vuoksi, mistä syystä Yle ei kerro tunnistettavia tietoja paikkakuntaa lukuun ottamatta.
 Aleksi on asunut tässä asunnossa joitakin kuukausia. Sitä ennen hän ehti olla ilman omaa kotia nelisen vuotta.
 Se on pitkä aika, eikä Aleksi suosittele sitä kenellekään.
 Haastavaa, hankalaa, ahdistavaa, niin hän asunnottomuutta kuvailee.
 – Sillä tavalla ei kauaa jaksa elää. Se on raakaa, se syö ihmistä. En halua kokea sitä uudelleen.
 Seinällä roikkuu vihreä koripallopaita. Nuoren miehen elämässä viriää taas toivo.
 Radikaali muutos
 Monella muulla näin ei ole. Itse asiassa: nuorten asunnottomien määrä on kasvanut Oulussa vuosittain, kertoo päihdeasumispalvelujen palveluesimies ja asunnottomien sosiaali- ja terveyspalveluiden  Aste-hankkeen  projektipäällikkö  Katja Karppinen  Oulun kaupungilta.
 Koko maan tilastoissa nuorten asunnottomuus on pysynyt pari viime vuotta ennallaan. Esimerkiksi  viime vuonna  nuoria, alle 25-vuotiaita oli ilman kotia yhteensä 854, heistä useampi kuin joka neljäs Helsingissä.
 Tilastot eivät ole kuitenkaan koko totuus. Karppinen sanoo, että esimerkiksi Oulussa asunnottomat ovat tulleet entistä nuoremmiksi.
 – Asiakaskuntamme on muuttunut kahdessa–kolmessa vuodessa radikaalisti. On yhä nuorempia huumeidenkäyttäjiä, jotka ovat täysin asunnottomia ja huonossa kunnossa. Asiat ovat erittäin solmussa ja päihteiden käyttö on aktiivista.
 Karppisen edustaman, tammikuussa toimintansa aloittaneen Aste-hankkeen kohderyhmänä ovat juuri 18–30-vuotiaat nuoret, jotka ovat jääneet kodittomiksi päihde- tai mielenterveysongelman vuoksi ja ovat siten palvelujen ulkopuolella.
 Tarkoitus on auttaa heikossa asemassa olevia väliinputoajia uuteen alkuun ja löytää heille koti.
 Sellaisille kuin oululainen Aleksi.
 Oululaisessa Aste-hankkeessa on löydetty tähän mennessä koti 13 asunnottomalle nuorelle. Hanke kestää ensi vuoden syksyyn, ja tavoite on löytää asunto yhteensä 20:lle. Kuuntele, kun Katja Karppinen kertoo hankkeesta toimittaja Ville Muikkulan haastattelussa:
 Aina ei nukuttu
 Päihteet leimasivat Aleksinkin asunnottomuutta. Niistä kaikki sai oikeastaan alkunsa.
 Aleksi oli aluksi työelämässä ja käytti päihteitä viihdetarkoituksessa, pääasiassa viikonloppuisin.
 Kaikki muuttui, kun työt loppuivat ja nuorukainen jäi tyhjän päälle.
 – Kun kävi töissä, oli velvoitteita. Mutta kun töitä ei ollut, päihteet valuivat viikolle ja tilanne riistäytyi käsistä.
 Aleksi menetti asunnon, auton ja lopulta vähänkin jäljellä olleen omaisuutensa. Hän eli ja nukkui missä milloinkin: tuttavien luona, rappukäytävässä, ulkona.
 Oli öitä, jolloin majapaikkaa ei löytynyt. Silloin ei nukuttu ollenkaan.
 – Talvisin piti olla kiltti ja nöyrtyä. Piti luoda kaverisuhteita, uskaltaa pyytää yösijaa. Piti olla riitelemättä sen kanssa, jonka katon alla oli.
 Alkoholin sijaan päihteiden käyttö painottui Aleksilla huumeisiin. Ne hän kertoo rahoittaneensa toimeentulotuella ja rikoksilla, käytännössä varkauksilla.
 – Jollain piti aina elättää oma käyttö.
 Mitä nyt ajattelet tekemistäsi rikoksista?
 – Tietenkin on pettynyt ja paha mieli siitä, mitä pahaa on aiheuttanut. Siinä hetkessä se tuntuu jopa oikeutetulta, mutta nyt se tuntuu todella pahalta. Väärältä.
 Aleksi toteaa, ettei saa kuitenkaan tehtyä tekemättömäksi. Rikoksensa hän on sovittanut vankilassa. Nyt hän voi vaikuttaa vain tulevaan.
 Huolestuttava trendi
 Kokemus on tyypillinen. Mitä kauemmin asunnottomuus jatkuu, sitä suurempi on todennäköisyys riskialttiille käytökselle, sanoo tutkimuspäällikkö  Saija Turunen  Y-Säätiöstä.
 – Siksi olisi suotavaa, että asunnottomuuteen tartuttaisiin ajoissa.
 Y-Säätiö on voittoa tavoittelematon toimija, jonka tehtävänä on vähentää asunnottomuutta tarjoamalla kohtuuhintaisia asuntoja ja joka tekee muutenkin asunnottomuuden vastaista työtä.
 Suomessa asunnottomuus on vähentynyt asiaa tilastoivan  Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskuksen  mukaan jatkuvasti. Turunen kiittää siitä vuonna 2008 alkanutta Asunto ensin -periaatetta, jossa ihmiselle annetaan ensin asunto eikä sitä tarvitse erikseen ansaita, vaikkapa huumeiden tai alkoholin käytön lopettamalla.
 Suomen malli on kiinnostanut  ulkomailla asti .
 Y-Säätiön tutkimuspäällikön mukaan hyvään kehitykseen ei kannata kuitenkaan tuudittautua: pitkäaikaisasunnottomien määrä on kasvanut Suomessa kaikissa ikäluokissa.
 – Trendi on yleinen ja todella huolestuttava.
 Oululaishankkeen kaltaista nuorille räätälöityä tavoitetta ja toimintaa Turunen pitää tervetulleena. Samankaltaisia hankkeita on Oulun lisäksi esimerkiksi Jyväskylässä ja Tampereella.
 – Enää ei osoiteta sormella asunnotonta nuorta, vaan katsotaan rakenteellisia tekijöitä: mikä palveluissa on vikana ja miksi ne eivät tavoita nuoria. Se on positiivinen ilmiö.
 Toinen mahdollisuus
 Aleksin kohdalla rikokset johtivat lopulta siihen, että hänet tuomittiin vankilaan.
 Siellä hän päätti, että asioiden olisi muututtava. Huumeista alun perin saatu hyvän olon tunne oli kehkeytynyt joksikin aivan muuksi.
 – Se oli loppuvaiheessa vain päivästä toiseen selviytymistä. Joka aamu piti saada seuraava annos, jotta sai puskettua pahan olon tunteen pois.
 Vankilasta päästyään Aleksi ei ole koskenut päihteisiin. Hän on ollut selvin päin useita kuukausia, ensimmäistä kertaa aikuiselämänsä aikana.
 Se ei ole ollut helppoa.
 – Välillä tulee epätoivoinen olo. Jännittää ja pelottaa, mutta ei tiedä, minkä takia. Sitä on niin tottunut puskemaan kaikki tunteet pois.
 Aleksi sanoo, että muutos on mahdollinen vasta sitten, kun itse sitä haluaa. Vasta kun ymmärtää ja hyväksyy, että päihteiden käyttö on ongelma, pystyy ottamaan apua vastaan. Paulus Markkula / Yle
 Vankilan jälkeen Aleksi päätyi työskentelemään Oulun kaupungin sosiaalityöntekijän kanssa. Se valoi uskoa raitistumiseen. Työntekijä auttoi myös asunnon hakemisessa.
 Aleksi oli alusta asti rehellinen taustastaan. Kun koti lopulta löytyi, hänestä tuntui kuin olisi voittanut lotossa.
 – Vuokranantaja sanoi, että kaikille pitää antaa toinen mahdollisuus.
 Asunnon saatuaan Aleksi on maksanut myös ulosottovelkojaan. Hän tahtoisi palata vielä työelämään. Ehkä opiskelemaankin.
 – Tällä hetkellä arki pyörii sen ympärillä, että opiskelen olemaan ja opiskelen itseäni: mistä minä tykkään ja mitä haluaisin tehdä. Mutta pienin askelin. Kaikki tuntuu uudelta koko ajan. On kuin opettelisi uudelleen elämää.
 Yksi unelma Aleksilla on. Että hän pystyisi pitämään kiinni siitä, mitä hänellä on nyt.
 Toinen toive on, että hän saisi kokea taas elämäniloa.
 – Se on vielä hämärän peitossa, mutta ainakin olen selvä. Se on parempaa kuin se toinen elämä.
 Tänään sunnuntaina vietetään  Asunnottomien yötä . Päivä on myös YK:n köyhyyden ja syrjäytymisen vastainen päivä.
 Lue seuraavaksi:
 Halvat huumeet houkuttelevat nuoria asunnottomia pääkaupunkiseudulle – seurasimme Villen, 30, päivää kadulla
 Kukaan ei voinut auttaa 35-vuotiasta miestä, joka asuu nyt metsässä – äiti ja isä vievät ruokaa lähestymiskiellosta huolimatta: "Hän on kuitenkin ihminen"
 Sara, 28, on viettänyt yli viisi vuotta rappukäytävissä ja kodittomien suojissa: "En ymmärrä vieläkään, miten siihen pisteeseen joutuu"

Vuokranantajan sanat tuntuivat Aleksista lottovoitolta – vuosien asunnottomuus loppui ja nyt nuorimies opettelee uudelleen elämää


Asunnottomuus, köyhyys ja syrjäytyminen esillä tänään
 Asunnottomien yötä vietetään YK:n köyhyyden ja syrjäytymisen vastaisena päivänä 17. lokakuuta eli tänään. Tapahtumia järjestetään ympäri Suomea. Tarkoitus on nostaa esiin yhteiskunnan rakenteissa olevia asunnottomuuden syitä ja vaatia asuntomarkkinoilta toimia.
 Satelliittikuvista näkee Kiinan salakuljetukset Pohjois-Koreaan
 Pohjois-Koreassa sato on ollut surkea ja ulkomaankauppa on romahtanut. Silti maahan tulee tavaraa – salaa Kiinasta. Tutkija  Leo Byrne  havaitsi pari kuukautta sitten satelliittikuvista, että maiden rajalle,  Yalujoen suulle on rakennettu proomulaitureita , joiden kautta tuodaan tavaraa jokiproomuilla. Pieniä aluksia, jotka taittavat vain lyhyen matkan joen ylitse, on vaikea jäljittää satelliittikuvin – eikä omistajiakaan ole helppo selvittää.
 Digi- ja väestötietoviraston ruuhkat jatkuvat – tänä syksynä muuttoilmoitusten käsittelyajat venyneet kohtuuttomiksi
 Ilmoituksen muutosta voi tehdä samalla kertaa sekä Digi- ja väestötietovirastoon että Postiin niiden yhteisessä verkkopalvelussa tai tällaisella paperisella lomakkeella. Kalle Niskala / Yle
 Muuttoilmoitusten käsittely kestää  tällä hetkellä keskimäärin kolme viikkoa mutta pisimmillään vieläkin yli viisi viikkoa. Lue, miten varmistat postin jakelun uuteen osoitteeseen.
 Näyttelijä Amanda Palo järkyttyi, kun menneisyydessä tapahtunut raiskaus määritteli häntä aina vain
 Tunnettu sukunimi on avannut myös ovia Amanda Palolle. Hän on lapsesta saakka "pyörinyt" teatteripiireissä. Tiina Jutila / Yle
 Kulttuurivieras  Amanda Palo  teki vuosia sitten näytelmän raiskauskokemuksestaan. Hän havahtui siihen, että  hänet tunnettiin lähinnä traumastaan . Niinpä hän päätti muuttaa elämänsä suunnan ja kirjoitti kirjan.
 Pohjoisessa voi sataa lunta – etelässä ainakin aamu on selkeä
 Ilmatieteen laitos
 Matalapaine siirtyy pohjoisesta itään. Pohjois-Suomessa sataa räntää ja vettä, ehkä jopa lunta. Etelässä aamu on poutainen ja melko selkeä. Tuuli puhaltaa yhä puuskaisesti.
 Lue lisää säästä Ylen  sääsivuilta .

Herätys: Asunnottomuus esillä tänään, Pohjois-Koreaan salakuljetetaan ruokaa Kiinasta, muuttoilmoituksen käsittely kestää


Summary: Suomessa on myyty 2000-luvulla ainakin 20 miljoonan euron edestä väärennettyä taidetta. Suuren osan näistä maalasi lempääläläinen Veli Seppä, joka tahtoisi eroon väärentäjän leimastaan.

Kun astuu Poliisimuseon näyttelytilaan, ensimmäisenä vastassa on  Eero Järnefeltin  nimiin signeerattu kukka-asetelma vuodelta 1910. Tai näin tavallinen museokävijä sen näkee.
 Tämä ei kuitenkaan ole taidenäyttely – tämä näyttely kertoo taiderikosten tutkinnasta, ja taulun edessä seisoo ehta tuomionsa kärsinyt taiderikollinen.  Veli Esko Seppä  silmäilee taulua tarkoin.
 – Tutun näköinen työ. Maalasin kyseisen taulun Sääksjärvellä ehkä parikymmentä vuotta sitten.
 Tarkkaa vuotta on mahdoton muistaa, niin paljon Seppä on maalannut. Entinen taideväärentäjä katsoo työtä vakavana, sitten hymähtää.
 – Siihen aikaan minulla oli vielä oikea ateljee.
 Poliisin esitutkintamateriaalista käy ilmi, että väärennöksen mallina käytettiin Bukowskin joulukuun 2004 huutokauppakatalogissa ollutta kuvaa Eero Järnefeltin vastaavasta aidosta työstä.
 Alkuperäisessä maalauksessa ikkunalaudalla ollut mustepullo puuttuu väärennöksestä, sen verran Seppä on aihetta muuttanut.
 Poliisimuseon näyttely Väritetty totuus - Taiderikoksia Suomessa kertoo taiderikosten tutkinnasta. Aleksi Nuotio
 Hitsaajasta taideväärentäjäksi
 Entinen rauhanturvaaja ja lupaava nyrkkeilijä Veli Seppä työskenteli hitsaajana 20 vuotta.
 1980-luvulla tapahtui käänne: Ruotsissa töissä ollessaan taide alkoi kiinnostaa enemmän, ja helppo raha houkutti väärälle polulle.
 Vuosituhannen vaihteessa kuvioihin astuivat aiempaa kovemmat huijarit. Päätekijät lupasivat Sepälle tilaustyöstä jopa satoja tuhansia euroja.
 – Helsingistä tuli voimakkaita persoonia. He kertoivat, että minulla tulee elintaso muuttumaan täysin, jos maalaan heille. Ja minä hullu lankesin siihen, Seppä sanoo.
 Veli Seppää odotti ehdoton vankeustuomio. Se otti psyyken päälle niin paljon, että hän kertoi katselleensa metsässä vahvaa oksaa.
 Suomessa on myyty 2000-luvulla ainakin 20 miljoonan euron edestä väärennettyä taidetta. Veli Seppä maalasi näistä suuren osan.
 Sepän väärennökset olivat niin hyviä, että parhaat asiantuntijat ympäri Euroopan uskoivat niiden olevan aitoja. Ammattimaiset huijarit tekaisivat tauluille vakuuttavan omistushistorian ja hankkivat niille aitoustodistukset.
 Sepän maalaamista tauluista maksettiin huimia summia. Kalleimman väärennöksen kauppahinta oli yli kaksi miljoonaa euroa.
 Seppä sai omien sanojensa mukaan vain kulukorvauksia, katteettomia lupauksia ja lopulta uhkauksia.
 Poliisimuseon vitriinistä löytyy Veli Sepän pidätykseen johtanut esineistö.  Aleksi Nuotio
 Vitriinissä on huutokauppakatalogeja, taidetarvikkeita ja kirjoituskone. Hetken Sepän ilme on hieman huvittunut tunnistaessaan ne omakseen.
 Ilme kuitenkin vakavoituu nopeasti, kun mieleen muistuu tammikuinen aamu vuonna 2014. Poliisit olivat ovella ja tekivät kotietsinnän.
 Kaikki maalaustarvikkeet takavarikoitiin. Myöhemmin kirjoituskoneen värinauhasta paljastui sama teksti kuin erään taulun aitoustodistuksesta.
 Veli Seppää odotti ehdoton vankeustuomio. Se otti psyyken päälle niin paljon, että hän kertoi katselleensa metsässä vahvaa oksaa.
 Vierailu poliisimuseossa herättää Sepässä katumusta ja negatiivisia muistoja. Hän on esittänyt poliisille toiveen, että väärennetyt taulut tuhottaisiin. Aleksi Nuotio
 Seppä oli aluksi esitutkinnassa kiistänyt maalanneensa joitakin väärentämiään tauluja.
 Sitten hän tuli uskoon. Asia alkoi painaa omaatuntoa niin paljon, että hän tunnusti epäiltyjen väärennösten joukosta kaikki tekemänsä työt.
 Seppä kertoo katuvansa syvästi tekemiään rikoksia.
 Lakimuutos pelasti vankilalta
 Tunnustamisoikeudenkäyntiä koskevat uudet säännökset tulivat voimaan kesken Sepän rikosprosessin vuonna 2015. Epäilty saattoi nyt tunnustamalla saada lievemmän tuomion, jos tunnustus auttaisi merkittävästi tutkinnan etenemistä ja tehostaisi viranomaisten toimintaa.
 Museossa on paljon poliisin takavarikoimia ja valtiolle tuomittuja väärennettyjä teoksia eri vuosikymmeniltä. Seppä tunnistaa niistä useamman. Aleksi Nuotio
 Seppä tunnusti poliisille maalanneensa yli sata väärennöstä. Syyttäjä katsoi, että tunnustamisoikeudenkäynnin edellytykset Sepän osalta toteutuivat.
 Sepän tapaus on ensimmäisiä Suomessa läpivietyjä tunnustamisoikeudenkäyntejä.
 Syyteneuvottelun seurauksena Veli Esko Seppä tuomittiin yhden vuoden ja 11 kuukauden ehdolliseen vankeustuomioon ja maksamaan valtiolle 40 000 euroa rikoshyötyä vuosina 2008–2014 tehdystä törkeästä väärennyksestä.
 "Niitä isoja rahoja ei sitten koskaan tullut."  Veli Seppä
 Rangaistus ilman tunnustamisoikeudenkäyntiä olisi ollut kolme vuotta ehdotonta vankeutta.
 Rangaistus olisi myös voinut olla ankarampi, jos Sepälle luvatut suuret palkkiosummat olisivat aikanaan toteutuneet. Vuosia jatkuneen ahdistavan elämän, uhkailun ja alkoholisoitumisen jälkeen kiinnijääminen oli lopulta helpotus.
 – Niitä isoja rahoja ei sitten koskaan tullut. Jälkeenpäin mietin, että hyvä etten saanut, koska olisin nyt rahanpesun ja muun takia tiilenpäitä lukemassa.
 Mitä tapahtuu väärennökselle?
 Keskusrikospoliisin (krp) rikosylikonstaapeli  Kimmo Nokkosen  mukaan Suomessa on ollut pitkään yleinen käsitys, että väärennetyn taulun omistaminen ja hallussapito on lähtökohtaisesti laillista.
 Tämä on johtanut siihen, että rikostutkinnan kohteina olleet väärennetyt maalaukset on palautettu niiden omistajille.
 Joissain tapauksissa moneen kertaan väärennöksiksi todetut taulut ovat palanneet kiertoon, kerta toisensa jälkeen. Oikeuskäytännöt ovat kuitenkin viime vuosina muuttuneet.
 Signeeraus katsotaan väärennysrikosten tunnusmerkistössä todistuskappaleeksi ja väärennösaineiston hallussapito ilman hyväksyttävää syytä on rangaistava teko.  Aleksi Nuotio
 Esimerkiksi Helsingin hovioikeudessa viime helmikuussa annetun tuomion mukaan taulujen hankinta vilpittömässä mielessä, niiden hankintahinta ja mahdolliset esteettiset arvot eivät ole hyväksyttäviä syitä pitää hallussa väärennettyjä teoksia.
 Hyväksyttävää se voi olla esimerkiksi silloin, kun väärennetyt taulut ovat julkisen vallan hallussa ja vaaraa niiden pääsemisestä muiden haltuun ei ole – kuten Poliisimuseossa Tampereella.
 Jos omistaa arvotaulun ja haluaa olla varma sen aitoudesta, sen voi viedä esimerkiksi Kansallisgallerian asiantuntijoiden tutkittavaksi. Arviointi on maksullista, ja hinta riippuu tarvittavien tutkimusten laajuudesta.
 Kaikki näkyvät merkinnät ovat nykytekniikoin poistettavissa ja peitettävissä.
 Jos työ todetaan aidoksi, se palautuu omistajalleen. Väärennös menetetään valtiolle.
 Viime aikoina useissa oikeudenkäynneissä on vaadittu, että väärennetyiksi todetut maalaukset merkitään väärennöksiksi ja luovutetaan tämän jälkeen takaisin omistajille.
 Tuomioistuimien ratkaisujen mukaan väärennöksiin ei ole mahdollista tehdä sellaisia merkintöjä tai muutoksia jotka tekisivät menettämisseuraamuksen tarpeettomaksi. Kaikki näkyvät merkinnät ovat nykytekniikoin poistettavissa ja peitettävissä.
 Nyt Veli Seppä asuu kerrostalokaksiossa Lempäälässä ja maalaa talvisin vaimonsa makuuhuoneessa.  Aleksi Nuotio
 Palo maalaamiseen on sammumaton
 Vanhemmat huomasivat jo varhain, että poika osaa piirtää. Veli Sepän isä oli poliisi, ja hänkin maalasi toisinaan akvarelleja.
 Hyvän laulutaidon ansiosta vanhemmat toivoivat pojasta kanttoria. Sepän elämä tosin lähti eri polkua. Vanhan kappaleen sanat “enää koskaan en horjuen kulje, olen saapunut Jumalan luo” saavat entisen alkoholistin laulamana monta merkitystä.
 Seppä ei vieläkään pysty lopettamaan maalaamista, vaikka terveys ei sitä enää tahdo kestää. Hänellä todettiin keuhkosyöpä vuonna 2011, jota hoidetaan suurilla annoksilla sytostaatteja.
 "Josko vielä kerkiäisi, vaikka on syöpä, luomaan oman kädenjäljen."  Veli Seppä
 Sivuvaikutusten takia taiteen tekeminen on hetkittäin tauolla. Seppä on omien sanojensa mukaan “jatkoajalla”.
 – Teen tätä terapian takia, tulen hulluksi jos en saa maalata.
 Öljyvärien hajut ottavat henkeen, syöpä painaa jo henkitorvea. Niinpä Veli onkin maalannut erilaisia omia aiheitaan kokeellisin menetelmin, joissa ei tarvita liuottimia sisältäviä kemikaaleja.
 Luonto inspiroi, erityisesti kevät ja Lapin aiheet.
 Lapin maisemaa - Veli Seppä 2021. Aleksi Nuotio
 Edvard Munchin inspiroima Paimenkoiran huuto - Veli Seppä 2021. Aleksi Nuotio
 Seppä ei tee enää mielellään muiden taiteilijoiden kopiota.
 Silti häneltä kysytään vielä usein aitoja kopioita. Tällä kertaa omalla nimellä signeerattuina.
 Veli katuu syvästi menneisyyden syntejään ja haluaisi päästä eroon väärentäjän leimasta.
 – Josko vielä kerkiäisi, vaikka on syöpä, luomaan oman kädenjäljen ja jotain kaunista, vielä kauniimpaa mitä olen tehnyt.
 Katso Perjantai-dokkari: Mestari vai rikollinen Areenassa.
 Teksti ja kuvat: Aleksi Nuotio
 Lisää aiheesta:
 Mies väärensi yli sata taulua, taidekauppias myi väärennöksiä 30 vuotta – nyt he kohtasivat ensimmäistä kertaa oikeusvyyhdin jälkeen
 Mummon vintiltä tai kirpputorilta voi löytyä arvotaulu, mutta sen aitouden todistaminen saattaa maksaa tuhansia euroja
 Kuinka paljon mahtuu pieneen Hiaceen? Poliisin vastaus: Yli 20 miljoonan euron edestä väärennettyjä tauluja

Entinen taideväärentäjä Veli Seppä ei pysty lopettamaan maalaamista, vaikka terveys ei enää kestä: “Josko vielä kerkiäisi luoda oman kädenjäljen”


Summary: Mäntsälässä sattui aamulla ensin kahden auton ketjukolari, mutta kolhuja likkaalla tiellä sai myös poliisiauto. Seitsemän ihmistä loukkaantui. Poliisiauton osallisuutta selvittää toinen poliisilaitos.

Usean henkilöauton kolarisumppu sulki aamulla Nelostiellä Lahdenväylän pohjoiseen menevät kaistat Mäntsälän kohdalla.
 Itä-Uudenmaan poliisilaitos avaa tapahtuman kulkua tiedotteessaan. Tapauksessa sattui ensin onnettomuus, jota seurasi peräänajo.
 Poliisi sai aamuseitsemän jälkeen ilmoituksen ulosajosta. Itä-Uudenmaan poliisin mukaan Lahdenväylää pohjoiseen kulkenut henkilöauto oli pyörähtänyt peilijäisellä tiellä ympäri ja ajautunut moottoritien kaiteeseen. Takaa tullut auto oli törmännyt kyseiseen autoon.
 Itä-Uudenmaan poliisi lähti selvittämään tapahtunutta. Poliisin ollessa paikalla, pysähdyksissä olleen poliisiauton perään ajoi yksi henkilöauto. Itä-Uudenmaan poliisin mukaan poliisiauto siirtyi törmäyksen voimasta viereiselle kaistalle, jolloin toinen takaa tullut auto törmäsi siihen.
 Poliisin mukaan autossa paloi siniset hälytysvalot, eikä sen siällä ollut ketään törmäyshetkellä.
 Poliisin mukaan onnettomuudessa loukkaantui seitsemän ihmistä, mutta vakavilta loukkaantumisilta vältyttiin.
 Itä-Uudenmaan poliisi tutkii onnettomuuteen johtaneita syitä ja Helsingin poliisi selvittää poliisiauton osallisuutta onnettomuudessa.

Viiden auton kolarisuma Nelostiellä – tie peilijäässä, onnettomuuspaikalle tullut poliisiauto osallisena


Summary: Luontoa voidaan hyödyntää muun muassa sosiaali- ja terveys- sekä kulttuurialoilla. Pätevistä luonto-oppaista on paikoin pula.

Lokakuun tihkusateisessa metsässä kyykistelee joukko tummiin pukeutuneita ihmisiä. Yksi kasaa tikkuja klapialustan päälle, toinen nakuttaa jo tuluksilla kipinää. Puheensorinassa kuuluu englantia.
 Kansainvälinen luontoalan koulutus on harvinaisuus maailmalla. Eräoppaiden pitkäaikainen opettaja  Timo Järvenpää  Tampereen seudun ammattiopistoTredusta ei tiedä toista eri maista tuleville tarkoitettua opinahjoa. Oppilaat ovat tyytyväisiä.
 – Täällä oppii samalla englantia ja erätaitoja, eräopaskoulutettava  Pekka Mikkonen  Kangasalta kertoo.
 Hän tuottaa vaimonsa kanssa showelämyksiä: tulitaidetta, musiikkia ynnä muuta. Nyt ovat repertuaariin tulossa myös luontokokemukset. Mikkonen on liikkunut luonnossa lapsesta asti. Unelmana olisi tarjota kalastuksen ja patikoinnin yhdistäviä retkiä niitä kaipaaville.
 Hollannissa vuosia asuneen valokuvaajaa  Henna Metzin  mukaan ala on kansainvälinen. Metz on muuttanut miehensä ja tämän hevosten kanssa Suomeen. Nyt valokuvaaja laajentaa työtään täällä.
 – Ulkomailla minun tyyppiseni valokuvaajat vetävät workshopeja, itsellänikin on tarkoitus laajentaa siihen suuntaan, outdoor adventure -meiningillä. Kun käyn tämän koulutuksen, minun ei tarvitse erikseen palkata opasta, Metz kertoo.
 Kolumbialainen  Ana Botero  on muuttanut miehensä kanssa Nurmekseen, Pohjois-Karjalaan. Ympäristöjournalistina kotimaassaan toiminut Botero näkee, että luontomatkailun voi yhdistää toimittajan ammattiin.
 – Ihmisillä on koko ajan kiire. Suomessa on paljon mahdollisuuksia rauhan löytämiseen.

 Luonto työympäristönä
 Opettaja Timo Järvenpää kertaa vielä, miksi puut on aseteltava nuotioon tietyllä tavalla.
 Järvenpään mukaan luontomatkailu kasvoi ennen koronaa 5–10 prosentin vuosivauhtia. Nyt ulkomaisia matkailijavirtoja odotetaan takaisin.
 Luonnosta on tulossa myös yhä enemmän paikka, missä tehdään ennen muualla tehtyjä asioita. Eri alojen ihmiset vievät osan työstään luontoon. Kurun koulutuksessa on ollut mukana muun muassa vankeinhoitolaitoksella ja sote-alalla työskenteleviä ihmisiä.
 – Mahdollisuuksia on paljon. Jos sinulla on esimerkiksi sote-puolen ammatti, tämän koulutuksen avulla voit alkaa viedä asiakkaita ulos, Järvenpää sanoo.
 Sote-alan yrittäjä  Sirpa Mäkinen  Lempäälästä kertoo käyttävänsä kaikessa työssään ainakin osana luonnon positiivisia vaikutuksia. Hänen mielestään pitäisi pohtia, miten luonto voisi palata osaksi laitosmaisessa ympäristössä elävien ihmisten elämää.
 – Suomalaisilla on yleensä syvä suhde luontoon. Esimerkiksi vanhuksilla se helposti katkeaa, kun joudutaan hoitolaitoksiin. Luontokokemukset toisivat valtaosin sisällä elävän ihmisen elämään laatua, ajattelee Mäkinen.
 Nykyisellään luontopalveluita tuottavat yritykset toimivat erillään toisistaan. Professori  Liisa Tyrväinen  Luonnonvarakeskuksesta kaipaa pienten yritysten verkostoitumista ja eri tavoin luontopalveluita tuottavien toimijoiden yhteistyötä. Näin saataisiin leveämpiä hartioita luontoalalle.
 Tyrväinen on ollut mukana laatimassa valtioneuvoston luontomatkailun Virkein-raporttia. Raportin mukaan yhteistyötä tehdään vielä kovin vähän.
 Luontomatkailua vuodesta 2005 tutkinut Tyrväinen näkee hyvää kehitystä siinä, miten vastuullisuus ja kestävyys on tullut osaksi matkailun tavoitteita.
 – Norjan esimerkki osoittaa luontomatkailun valtavat mahdollisuudet, mutta myös vaarat, joita seuraa jos kestävyydestä ei pidetä huolta, sanoo Tyrväinen.
 Kansallispuistot kestävässä käytössä
 Luontoalan yrittäjä Leena Löf työskentelee usein Seitsemisen kansallispuistossa. Hän vetää retkiä ja toimii luontokeskuksen oppaana. "Luontoa ympäristönä voidaan käyttää vaikutusten tehostajana ainakin terveydenhuoltoalalla, sosiaalialalla, liikunta-alalla, yhteisöpedagogin työssä ja niin edelleen." Marko Melto / Yle
 Metsähallituksen viestintäpäällikkö  Päivi Rosqvist  kertoo, että Metsähallituksen ja yrittäjien sopimukset ovat vuosituhannen alusta kuta kuinkin tuplaantuneet.
 Sopimus tarkoittaa luontoalueen kestävään käyttöön sitoutumista. Kansallispuistoissa ja muilla Metsähallituksen luontopaikoilla toimivia luontomatkailun yhteistyöyrittäjiä on Suomessa jo lähes 700.
 – Kun puistojen käyttö koko ajan kasvaa, kestävästä käytöstä tulee entistä tärkeämpää. Hollannissa poluilta saa poiketa vain erikoisluvalla, Henna Metz kertoo.
 Luonto-oppaissa vielä paljon kouluttamattomia
 Erityisesti Pohjois-Suomen matkailukohteissa kaivattaisiin lisää päteviä luonto-oppaita ja koulutus nostaisi myös työn palkkausta. Tätä mieltä on  Antti Tähkäpää  luonto- ja ympäristöalan työelämätoimikunnasta.
 – Oppaissa on vielä paljon kouluttamattomia ja satunnaisesti töitä tekeviä ihmisiä.
 Eräoppaiden kouluttaja Timo Järvenpää muistuttaa, ettei esimerkiksi turvallisuusasioita opi kuin harjoittelemalla. Turvallisuus on tärkeä tekijä, etenkin kun toimitaan ennalta hieman vieraassa ympäristössä.
 – Meillä jokaiselle retkelle tehdään turvallisuussuunnitelma, jossa otetaan huomioon kaikki mahdolliset riskit ja toimitaan niin, että riskit eivät toteutuisi.
 Eräopaskoulutettavat tekevät tulia Kurussa Pirkanmaalla. Kymmenkunta pientä nuotiota tuo valoa savunhämärään metsään. Marko Melto / Yle
 Millaisia ajatuksia juttu herätti? Keskustele aiheesta maanantaihin kello 23:een saakka!
 Lue lisää:
 Eräopaskouluttaja Priitta Pöyhtäri-Trøen on aina elänyt itselleen uskollisesti, sillä se on hyvä lääke katkeruutta vastaan
 Oletko kokeillut etätyötä luonnossa metsän keskellä? Se on Lahdessa mahdollista, mutta ilkivalta riepoo metsiin pystytettyjä etätyöpaikkoja
 Reissukissa-Pessi on kiertänyt kaikki 40 kansallispuistoa – Metsähallituksen kävijälaskurit tikkasivat kesällä kaikkien aikojen ennätykseen

Eri alojen ammattilaiset haluavat viedä osan työstään ulos luontoon – Eräoppaaksi opiskelevat nyt he, joilla on jo ammatti


Summary: Miljoonia seuraajia keräävien kanavien lisäksi myös pienemmät kanavat voivat olla potentiaalisia vaikuttajia. Kaupallisessa mielessä somekanavan ja -persoonan kiinnostavuus riippuu siitä, miten aktiivisesti seuraajat klikkaavat ja fanittavat kanavan vetäjää.

23-vuotias  Markus Hyytinen  saapuu Pohjois-Pohjanmaalle Oulaisiin Väinölän rantaan vihreällä John Deerellä. Alkamassa on fanitapaaminen. Paikalla on parisataa fania.
 Kulkuvälineen piirittää samantien fanijoukko. He antavat Hyytiselle lahjoja, kuten energiajuomaa ja valkoisia putkisukkia sekä suklaata.
 Kaikki haluavat kuvata itsensä idolinsa kanssa..
 – Nyt aloitetaan keikka, Hyytinen sanoo hetken kuluttua, ja fanilauma menee istumaan.
 Hyytisellä on Youtubessa, Instagramissa, Snapchatissa ja TikTokissa yhteensä noin 40 000–50 000 seuraajaa.
 Hänet tunnetaan erityisesti 12–20-vuotiaiden nuorten keskuudessa ja fanitetaan muun muassa siksi, että hän puuttuu videoillaan ärhäkästi kiusaamiseen ja tekee kiusaamisen ja muun häiriökäyttätymisen näkyväksi.
 Veeti Anttila fanittaa Markus Hyytistä, koska Markus uskaltaa puhua monesta sellaisesta asiasta mistä kukaan muu ei uskalla. Kiusattujen puolesta puhumista Anttila arvostaa ja respektaa erityisesti. Kaje Komulainen / Yle
 "Respektaan"
 Veeti Anttila  on käynyt Markus Hyytisen fanitapaamisessa Oulaisten lisäksi myös Kokkolassa ja Ylivieskassa.
 – Fanitan Markusta, koska se puhuu asioista, joista muut eivät uskalla puhua – erityisesti kiusaamisesta. Ihan varmasti Markusta on kiusattu puhevikansa takia joskus, mutta hän on noussut kiusaajien yläpuolelle, Anttila miettii.
 Sitten hän on hetken hiljaa.
 – Olen itsekin ollut kiusattu, joten se koskettaa. Respektaan Markusta isosti, että jaksaa, Anttila sanoo, ja taputtaa nyrkillä sydäntään.
 Kiusaamisen lisäksi Hyytinen puhuu videoillaan sukupuoliasioista, epärehellisistä ihmisistä ja heidän käytöksestään sekä muista nuorten elämän kipupisteistä.
 Tietenkin hän on tehnyt myös lukuisia videoita syömiseen, juomiseen – ja valkoisiin putkisukkiin – liittyen.
 Katso Yle Areenan videojuttu aiheesta alta.

 Monenlaisia vaikuttajia
 Markus Hyytinen ei ole netin megavaikuttaja, vaan sijoittuu vaikuttajien keskiraskaaseen sarjaan mikro- ja makrovaikuttajien välille.
 Tamperelaisen Idea Markkinoinnin strateginen johtaja  Jone Korpi  kertoo sosiaalisen median vaikuttajien kentän olevan laajempi kuin moni uskookaan.
 Joskus Markus Hyytisen piirittää pari fania, mutta Kaustisella puolestaan parisataa fania toivotti idolin tervetulleeksi. Kaje Komulainen / Yle
 Miljoonia seuraajia keräävien kanavien lisäksi myös pienemmät kanavat voivat olla potentiaalisia vaikuttajia.
 – Vaikuttajamarkkinoinnissa on kysymys vaikuttavuudesta. Sitä voi olla, vaikka tunnettuus ei olisikaan valtakunnan tai maailmanluokkaa, Korpi sanoo.
 Kaupallisessa mielessä somekanavan ja -persoonan kiinnostavuus riippuu siitä, miten aktiivisesti seuraajat klikkaavat ja fanittavat kanavan vetäjää.
 Jos on esimerkiksi tuhat seuraajaa ja postaukselle tulee 900 tykkäystä, se on vaikuttavampaa, kuin että kymmenestätuhannesta seuraajasta 1000 kommentoi.
 Markus Hyytisen fanit piirittävät idolin ja haluavat yhteiskuvaan.  Kaje Komulainen / Yle
 Sosiaalisen median kaupalliseen yhteistyöhön pääsee kiinni kahdella tavalla; agentuuri löytää kanavan tai kanavan omistaja ilmoittaa itse, että olisi halukas tekemään kaupallista yhteistyötä.
 – Tämän jälkeen kaupalliset toimijat puntaroivat, edustaako kanava ja sen toimija tuotteiden arvomaailmaa ja antaako se sellaista näkyvyyttä, jota he haluavat, Korpi sanoo.
 Pitkä matka vaikuttajaksi
 Markus Hyytisen matka vaikuttajaksi alkoi vuonna 2013. Siitä on pian kymmenen vuotta.
 – Silloin me laulettiin  Petri Nygårdia , juotiin energiajuomaa ja videot kuvattiin kameralla.
 Hyytinen on tehnyt videoita tasaisesti nettiin. Tilit ovat vaihtuneet, mutta tekemisen tyyli ei.
 – Joskus tein sisältöjä kavereiden kanssa yhteiselle tubetilille. Tämän jälkeen tilejä ja alustoja on ollut useita, joita olen käyttänyt. Minut voi löytää Instasta, Youtubesta, Snäpistä ja Tik Tokista, Hyytinen sanoo.
 Viimeiset pari vuotta Hyytinen on viettänyt lähinnä Snapchatissa.
 Markus Hyytinen jakaa nimikirjoituksia kuin rokkistara. Etu- ja takapuoleen. Kaje Komulainen / Yle
 TikTokiin liittyminen muutama viikko sitten "räjäytti ketsuppipullon".
 Hyytisen ensimmäiseen tikkiin tuli puoli miljoonaa jakoa ja kahdessa viikossa viikossa seuraajia ilmestyi lähes kolmekymmentä tuhatta.
 – Äijä on nyt leikkinyt rokkistaraa nahkatakissa kohta kymmenen vuotta, mutta nyt vasta tuntuu, että mut on löydetty, nauraa Hyytinen
 Juice, Gösta Sundqvist, Dingo ja julkisuus
 Markus Hyytinen tuntee hyvin kevyen musiikin historiaa 1980-luvulta eteenpäin. Hän kertoo kuunnelleensa paljon menestyneiden artistien haastatteluja.
 Juicen ,  Gösta Sundqvistin  ja Dingon lausunnot julkisuudesta ovat tehneet vaikutuksen.
 – Mä ymmärrän tämän julkisuuden niin, että jos siihen veneeseen hyppää, niin sieltä ei pääse pois. Ja yksityiselämä jää tavallaan pois, eihän sitä enää ole, kun joka paikassa on faneja, Hyytinen sanoo.
 Julkisuutta hän pohtii monelta kantilta, sen hyviä ja huonoja puolia.
 – Olen joskus miettinyt, että saikohan se Risumies näin paljon julkisuutta?
 Markus Hyytinen tapaa faneja Oulaisissa Väinölän rannassa.  Kaje Komulainen / Yle
 Hyytinen viittaa vuonna 2016 syntyneeseen netti-ilmiöön, jossa kouvolalaisesta iäkkäästä miehestä syntyi Youtuben vitsi tahtomattaan. Voit lukea lisää aiheesta  tästä jutusta .
 Vuosien aikana Hyytinen on saanut kokea kaikki netin lieveilmiöt ja hän arvelee, että se on tehnyt hänestä entistä vahvemman.
 – Mulla on niin paksu pinna, että ei kiinnosta, mitä muut sanovat.
 Viides duudsoni
 Väinölän rannassa, pimeässä Oulaisten illassa Markus laulaa Abbaa.
 – Aina näissä tapaamisissa on tällainen välitön ja hieno meininki, ei täällä kukaan meemeile, fani Veeti Anttila sanoo.
 Puolentoista tunnin laulamisen jälkeen Markus päästää fanit ottamaan kuvia. Sitten jaetaan nimikirjoituksia.
 Yksi tyttö ottaa nimmarin rintoihin, toinen takapuoleen.
 – Markus on lämmin ja välitön persoona, se viides duudsoni, sanoo Anttila.
 Mitä ajatuksia juttu herätti? Voit osallistua keskusteluun maanantaihin 18.10. kello 23 saakka.

Ennen Markus Hyytistä, 23, kiusattiin, nyt rivosuinen tubettaja jakaa nimmareita fanien pakaroihin – myös moni "pieni" sometähti voisi tienata, kunhan hoksaa sen itse


Summary: Sojuz-avaruusaluksen kapseli toi sunnuntaina Maahan Vyzov-elokuvan ohjaajan, näyttelijän ja elokuvassa myös esiintyvän kosmonautin. Venäläiset ehtivät ennen avaruuselokuvaa kaavaillutta Tom Cruisea.

Kansainvälisellä avaruusasemalla elokuvaa kuvannut venäläisryhmä on palannut Maahan.
 Venäläisen Sojuz MS-18 -avaruusaluksen paluukapseli toi sunnuntaina Maahan kosmonautti  Oleg Novitskin , näyttelijä  Julija Peresildin  ja ohjaaja  Klim Šipenkon .
 Kapseli laskeutui turvallisesti Kazakstaniin aamulla kello 7.35, Venäjän valtiollinen avaruusyhtiö Roskosmos kertoo.
 Näyttelijä ja ohjaaja saapuivat Kansainväliselle avaruusasemalle ISS:lle 5. lokakuuta ja viettivät kiertoradalla 12 päivää.
 – Mielialani on tänään hieman surullinen, Tuntui, että 12 päivää olisi paljon, mutta kun kaikki valmista, ei olisi vielä haluttanut lähteä, Julija Peresild sanoi laskeutumisen jälkeen.
 Peresild ja Šipenko kuvasivat avaruudessa elokuvaa kirurgista, joka matkustaa avaruusasemalle pelastamaan kosmonautin hengen. Elokuvan työnimi on  Haaste  ( Vyzov ).
 Myös oikeilla kosmonauteilla on roolit elokuvassa. Ohjaaja Šipenko vastasi myös kuvaamisesta, valaistuksesta ja maskeerauksesta.
 Kosmonautti Novitskin matka Kansainväliselle avaruusasemalla alkoi jo 9. huhtikuuta.
 Elokuvassa hän esittää elokuvassa sairastunutta kosmonauttia. Myös kosmonautit  Anton Škaplerov  ja  Pjotr Dubrov  nähdään rooleissa.
 Venäläiset päihittivät Tom Cruisen
 Elokuva on Roskosmosin, Venäjän valtiollisen television Ensimmäisen kanavan ja tuotantoyhtiö Yellow, Black and Whiten yhteistuotanto.
 Hankkeessa oli jälleen avaruuskilvan makua.
 Neuvostoliitolla oli avaruuskilvassa pitkä listä ensimmäisiä: ensimmäinen satellitti, ensimmäinen koira, ensimmäinen mies ja ensimmäinen nainen avaruudessa,.
 Venäläiset elokuvantekijät ehtivät nyt kuvaamaan Kansainväliselle avaruusasemalle ennen yhdysvaltalaista suurtähteä  Tom Cruisea , jonka kerrotaan suunnitelleen avaruudessa kuvattavaa näytelmäelokuvaa yhdessä ohjaaja  Doug Limanin  kanssa.
 Hanketta oli jo valmisteltu Yhdysvaltain avaruusviraston Nasan ja avaruusmatkailusta innostuneen miljardöörin  Elon Muskin  SpaceX-yhtiön kanssa.
 Nasan silloinen johtaja  Jim Bridenstine  ehti jo hehkuttaa hanketta.
 – Tarvitsemme populaaria mediaa innoittamaan uutta sukupolvea insinöörejä ja tieteilijöitä tekemään Nasan kunnianhimoisista suunnitelmista todellisuutta, Bridenstine kirjoitti Twitter-tilillään toukokuussa 2020.
 Bridenstine vertasi hanketta Cruisen tähdittämään  Top Gun  -elokuvaan vuodelta 1986. Se toimi mainoksena laivaston ilmavoimille.
 Kansainvälisellä avaruusasemalla on kuvattu jo joitakin elokuvia, mukaan lukien vuoden 2002 dokumentti  Space Station 3D , jonka kertojana Cruise toimi. Avaruusturisti ja yrittäjä  Richard Garriot  kuvasi avaruusasemalla vuonna 2012 tieteiselokuvan  Apogee of Fear . Se kestää kahdeksan minuuttia.
 Venäjästä tulee siis ensimmäinen kansakunta, joka on kuvannut täysimittaisen näytelmäelokuvan avaruudessa.

Elokuva-alan kilpajuoksu avaruuteen – Venäläiset kuvasivat näytelmäelokuvaa 12-päiväisellä avaruusmatkallaan


Summary: Kirjailija Juha Hurme hankki pakettiautollisen omia ylijääneitä kirjojaan jakaakseen niitä kaikille halukkaille. Loput noin 25 000 kirjaa murskataan ja niistä tehdään rakennusmateriaalia.

Kotkan pääkirjaston eteen on parkkeerannut pakettiauto. Auton takaovet ovat levällään. Kun kävelee lähemmäs, auton sisälmyksistä paljastuu valtava kirjapino.
 Hetki sitten pino oli vielä korkeampi, sillä kirjailija  Juha Hurme  on ehtinyt jo jakaa osan niistä ohikulkijoille. Eikä mitä tahansa kirjaa, vaan omaa Finlandia-palkittua teostaan  Niemi . Hurmeen mukaan kustantamo innostui palkinnon myötä tahkoamaan 100 000 kappaleen painoksen, eikä kaikille riittänytkään kysyntää.
 – Viime keväänä tuli ilmoitus, että sen kaupallinen kaari on käyty. Maa on kyllästetty Niemi-kirjalla, kertoo Hurme.
 Juha Hurme kiertää parhaillaan Suomea ja jakaa kirjojaan.  Kirsi Lönnblad/Yle
 Kirjaa oli myyty yli 70 000 kappaletta. Yli jääneet 25 000 teosta vietiin Porvoon kirjakeskukseen odottamaan hävitystuomiota. Hurme päätti lähteä katsomaan, miltä sellainen määrä kirjoja näytti.
 – Se oli kerrostalon kokoinen. Ilokseni kuulin, että kirjoista tehdään rakennusteollisuudelle eristysainetta. Sillä oli nimikin, viisas seinä. Minusta se oli mahtava idea ja oikeaa kierrätystä.
 Hurmekin sai idean. Hän päätti ottaa yhteyttä ystäväänsä, dokumenttiohjaaja  Jan Ijäkseen .
 – Ehdotin, että lunastan pakullisen _Niemiä _ja tehdään yhdessä dokumenttielokuva. Kierretään Suomea, pidän luentoja suomen kielestä ja jaan niitä kirjoja. Janista se oli hyvä idea.
 Suomen kieli ei köyhdy
 Hurme kieltää, että kiertueessa olisi mitään provokatiivista. Sen sijaan hänellä on sanansa sanottavansa suomen kielen köyhtymisväitteistä. Monet asiantuntijat ovat kantaneet siitä huolta viime vuosina. Hurme allekirjoittaa huolen saamen kielistä ja murteisiin jakautuneesta suomenruotsista, mutta ei suomen kielestä.
 – Väite on vanhaa marinaa. Olen sen verran opiskellut kulttuurihistoriaa, että kavahdan vääriä väitteitä systemaattisesti. Ne ovat väitteitä virkaiältään vanhoilta ihmisiltä, jotka ovat saaneet peräpukamia liiasta istumatyöstä. Helppoa akateemista valitusta ja märehtimistä, Hurme lataa.
 Siitä Hurme on tutkijoiden kanssa yhtä mieltä, että kielen pitää muuttua. Hän toivottaa myös kritisoidut lainasanat tervetulleiksi suomen kieleen.
 – Ostin juuri  Carl Barksin  uusia sarjakuvia slangikäännöksinä. Ne ovat täynnä lainasanoja, mutta ne on ugrilaistettu. Siellä on myös nuorten räppäreiden slangia, joka on ihan uutta pääkaupunkiseudun murretta. Ajattelin, että vitsi kun suomen kieli voi hyvin.
 Juha Hurme on paitsi kirjailija, myös arvotettu teatteriohjaaja ja puhuja. Arkistokuva Helsingin Messukeskuksesta. Mikko Ahmajärvi / Yle
 Lukijat ovat palkkio
 Omien kirjojen murskaaminenkaan ei tunnu ei tunnu Hurmeesta pahalta.
 – Tehtiin virhearvio ja painettiin liikaa. Kirjathan ovat muodostuneet ongelmajätteeksi. Jos niitä on levitetty tähän maahan 75 000 kappaletta, kaikki halukkaat kyllä saavat  Niemi -kirjan käsiinsä. On paras tehdä lopuista viisasta seinää.
 Kotkan pääkirjaston edessä  Niemeen  ovat tarttuneet kymmenet ihmiset. Osa jää jopa odottamaan kirjailijan signeerausta kirjaan. Se saa Hurmeen iloiseksi.
 – Selvästi on ihmisiä, jotka vielä haluavat tuon kirjan. Kirjailijana minulle ei ole mikään tärkeämpää kuin se, että joku lukee kirjani. Saan jaettua 200 kirjaa tai ehkä enemmänkin. Siinä on palkkio tästä kiertueesta.
 Hurme aikoo myös mennä katsomaan, kuinka kerrostalon kokoinen kirjakeko tuhotaan. Tai ei tuhota, vaan saatetaan uuteen elämään viisaana seinänä.

Finlandia-palkittua teosta jäi kerrostalon kokoinen kasa myymättä – kirjailija jakaa kirjojaan nyt ilmaiseksi kadulla


Summary: Venäjän vastaiset talouspakotteet ovat olleet voimassa pian kahdeksan vuotta.  Venäjän markkinoille pääseminen on entistä vaikeampaa, sillä Venäjä suosii hankinnoissaan yhä vahvemmin maassaan toimivia yrityksiä.

Ukrainan ja Krimin kriisistä alkunsa saaneet Venäjän-vastaiset talouspakotteet ovat olleet voimassa ensi keväänä kahdeksan vuotta.
 Pakotteista on ollut Venäjälle paljon hyötyäkin, sanoo Suomessa vieraileva Venäjän teollisuus- ja kauppaministeri  Denis Manturov  Ylen haastattelussa.
 – Kiitos länsimaiden Venäjälle asettamien pakotteiden ja teknologian tuonnin rajoittamisen, olemme alkaneet kehittää omaa teollisuuttamme, Manturov hymyilee.
 Venäjän teollisuus- ja kauppaministeri Denis Manturov vierailli Suomen ja Venäjän talouskomission kokouksen päätteeksi Helsingin telakalla.  Esa Syväkuru / Yle
 Hän myöntää, että pakotteet eivät ole olleet mukavia, mutta ne ovat osaltaan auttaneet Venäjän määrätietoista pyrkimystä suurempaan omavaraisuuteen.
 Itä-Ukrainan konflikti ja Krimin liittäminen Venäjään saivat aikaan  Venäjän vastaiset talouspakotteet EU:lta  ja Yhdysvalloilta maaliskuussa 2014.
 "Lokalisaatio" jättää ulkomaiset tuojat jonon hännille
 Jo ennen pakotteita Venäjä pyrki vähentämään tuontiriippuvuuttaan houkuttelemalla ulkomaisia yhtiöitä siirtämään tuotantoaan maahan. Tämä niin sanottu lokalisaatiopolitiikka vaati aluksi yrityksiä tekemään vähintään kokoonpanoa Venäjällä.
 – Nyt ollaan ottamassa seuraavaa askelta, Manturov sanoo.
 Lokalisaatiopolitiikan vaatimukset ovat koventumassa niin, että esimerkiksi autonvalmistajien on valmistettava Venäjällä tietty osuus autossa käytettävistä osista, pelkkä kokoonpano ei enää riitä.
 Ulkomaisilla yrityksillä on kova paine taipua lokalisaatiovaatimuksiin, jos aikoo toimia Venäjän markkinoilla. Käytössä on keppi ja porkkana.
 Jos lokalisaatiovaatimukset eivät täyty, julkishallinto ei voi hankkia yrityksen tuotteita ehkä lainkaan.
 Toisaalta, jos lokalisaatioehdot täyttyvät, yritys saa suoraa etua esimerkiksi valtion hankintaohjelmissa. Silloin tarjouskilpailussa voi voittaa ulkomailta toimivat yhtiöt, vaikka oma tarjous olisi kalliimpi.
 Venäjä on kaupanesteissä maailman kakkonen
 Lokalisaatio tai toisin sanoen Venäjän nouseva protektionismi oli paljon esillä, kun Manturov vieraili torstaina Helsingissä Suomen ja Venäjän talouskomission kokouksessa.
 Suomalais-venäläisen kauppakamarin toimitusjohtaja  Jaana Rekolaisen  mukaan lokalisaatioon liittyvät sääntömuutokset aiheuttavat paljon epäselvyyttä. Käytännössä kyse on kaupanesteiden lisäämisestä.
 Suomalais-Venäläisen kauppakamarin toimitusjohtaja Jaana Rekolainen toivoo Venäjän vähentävän kaupanesteitä.  Esa Syväkuru / Yle
 – Eurooppalaiset yritykset kokevat kaupanesteitä lukumääräisesti toiseksi eniten juuri Venäjällä, muistuttaa Rekolainen.
 Vain Kiina rajoittaa kauppaa enemmän kuin Venäjä.
 Suomesta Venäjälle vieville yrityksille linja näyttäytyy kilpailun vääristämisenä, mutta ministeri katsoo asiaa toisin.
 – Se ei ole kaupan haitta, vaan antaa lisäetuja yrityksille jotka investoivat tuotantoon paikallisesti.
 Manturov tapasi Helsingissä kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministeri  Ville Skinnarin  (sd.) ja elinkeinoministeri  Mika Lintilän  (kesk.).
 Suomen vienti porskuttaa taas
 EU:n asettamat Venäjän vastaiset pakotteet otettiin käyttöön maaliskuun puolivälissä 2014. Se näkyi samantien pitkinä miinuksina Venäjän ja Suomen välisessä kaupassa.
 Venäjä vastasi omilla EU:n vastaisilla pakotteilla, jotka lopettivat suurelta osin elintarvikkeiden viennin muun muassa Suomesta Venäjälle.
 Mutta pakotteista huolimatta Suomen ja Venäjän välinen kauppa lähti tänä keväänä ripeään kasvuun.
 SH Vega on jäävahvistettu 115 metriä pitkä alus, joka tulee muun muassa Etelämantereen risteilyjä tekevän Swan Hellenic -varustamon käyttöön. Varustamo siirtyy venäläisomistukseen pari vuotta sitten.  Esa Syväkuru / Yle
 Suomen vienti Venäjälle kasvoi melkein 40 prosenttia huhti-kesäkuun aikana vuotta aiemmasta. Tuonti Venäjältä kasvoi yli 30 prosenttia.
 Viennin kasvua selittää osittain toipuminen koronan tuomasta iskusta. Mutta lisäksi kyse on Venäjän kovasta talouskasvusta.
 Suomen Pankki  ennustaa  Venäjän talouteen tänä vuonna reipasta menoa, sillä bruttokansantuotteen arvioidaan kasvavan 3,7 prosenttia.
 Vauhdikas toipuminen koronakriisistä on nostanut Suomen Venäjän-viennin arvon jo yli kriisiä edeltävän tason. Se on merkinnyt muun muassa suomalaisille erilaisille koneille ja laitteille hyviä vientinäkymiä. Venäjällä toimii noin 900 suomalaista yritystä.
 – Venäjän jalostusteollisuus on hyvässä vauhdissa, siellä on paljon suomalaisille tärkeitä aloja, kuten puunjalostus, kaivosteollisuus ja metallinjalostus, listaa kauppakamarin Rekolainen.
 Krimin ja Ukrainan kriisin takia, vuoden 2014 ensimmäisenä neljänneksenä viennin arvo putosi 23 ja tuonnin 28 prosenttia verrattuna vuotta aiemmasta. Kaupan hiipuminen jatkui niin, että kesällä 2016 se oli enää puolet pakotteita edeltävästä ajasta.
 Viljantuoja muuttui viejäksi
 EU on jatkanut pakotteiden voimassaoloa moneen kertaan ja viimeksi syyskuussa päätettiin niiden jatkamisesta ensi maaliskuuhun saakka. Venäjän vastapakotteet ovat voimassa ensi vuoden loppuun saakka.
 Suomalaisyhtiöistä esimerkiksi Valio on saanut omakohtaista tuntumaa lokalisaatiopolitiikkaan.
 Venäjän asetti EU:n vastaisia pakotteita vastavetona EU:n Venäjän vastaisille pakotteille. Ne rajoittivat ankarasti erityisesti maataloustuotteiden tuontia.
 Krasnojarskissa puitiin vehnää 28. elokuuta. Ennen talouspakotteita vuonna 2014 Venäjä oli vehnäntuoja, mutta nyt viejä.  Ilya Naymushin / AOP
 Kun vastapakotteet käytännössä lopettivat Valion viennin Venäjälle, yhtiön tärkeimpään vientimaahan, se perusti Venäjälle sulatejuustotehtaan.
 Tuonnin rajoittaminen on ollut venäläisen maataloussektorin mieleen, mutta kuluttajille kilpailun vähentyminen on tarkoittanut supistuvaa valikoimaa ja nousevia hintoja.
 Suomen Pankin mukaan hinnat nousevat juuri maataloudessa nopeammin kuin vuosiin.  Inflaatio  nakertaa ostovoimaa peräti kuuden prosentin ahmaisulla.
 Mutta tälläkin asialla on kääntöpuolensa.
 – Olemme kehittäneet Venäjän maataloutta ja nyt olemme maataloudessa iso tekijä. Esimerkiksi viime vuonna veimme ulkomaille 120 miljoonaa tonnia vehnää, kun aikaisemmin olimme vehnän tuoja, Manturov sanoo.
 Hänen mukaansa vastaavia esimerkkejä löytyy ainakin lääketeollisuudesta, bioteknologiasta ja autoteollisuudesta.
 SH Vega on kauppaministeri Denis Manturovin mielestä erinomainen esimerkki suomalais-venäläisestä yhteistyöstä. Venäläisomisteisella Helsingin telakalla rakentuva laiva menee venäläisomisteiselle Swan Hellenic -varustamolle.   Esa Syväkuru / Yle
 Manturov muistuttaa, että Venäjän liittyessä maailman kauppajärjestö WTO:hon vuonna 2012 sovittiin, että lokalisaatiolla voidaan antaa maassa toimiville yrityksille etuoikeuksia kilpailussa. Se antaa paremmat mahdollisuudet kehittää maan omaa teollisuutta. Sääntö on voimassa siihen saakka, että Venäjän talous on muiden WTO-maiden tasolla.
 – Tämä tapahtuu pian ja silloin palaamme julkisissa hankinnoissa laajempaan tuontiin, kauppaministeri Manturov lupaa.
 Aiheesta voi keskustella maanantaihin klo 22 saakka.

Venäjän kauppaministeri Ylelle: Kiitos pakotteiden, oma teollisuus saatiin vauhtiin – myös Suomen vienti Venäjälle kovassa kasvussa