Summary: Italiassa lääkäri voi lain mukaan kieltäytyä tekemästä aborttia omaantuntoon vedoten. Yle haastatteli Sisiliassa abortteja tekevää ja niistä kieltäytyvää lääkäriä.

PALERMO, ITALIA  Suunnilleen 250 aborttia vuodessa, yksi lähes jokaisena työpäivänä.
 Tämä on sisilialaisen gynekologin  Francesco Gentilen  työnkuva suuressa palermolaisessa sairaalassa.
 Gentile on toinen sairaalan kahdesta raskaudenkeskeytyksiä tekevästä lääkäristä. Yhdessä he huolehtivat kaikista sairaalaan tulevista, abortin haluavista naisista ja tekevät noin 500 raskaudenkeskeytystä vuodessa.
 Samaan aikaan sairaalan muut 22 gynekologia tekevät muuta erikoisalaan kuuluvaa. Abortteja he kieltäytyvät tekemästä.
 – Jos haluaa gynekologiksi, pitäisi minusta olla valmis tekemään kaikkea, mitä työhön kuuluu. On kyse naisen itsemääräämisoikeuden kunnioittamisesta. Mikäli aikoo kieltäytyä aborteista, tulisi valita toinen erikoistumisala, sanoo Gentile.
 Todellisuudessa asia on Italiassa kaikkea muuta kuin näin. Yhä useampi maan gynekologeista,  lähes 70 prosenttia , kieltäytyy tekemästä raskaudenkeskeytyksiä.
 Sisiliassa jopa 85 prosenttia kieltäytyy
 Italiassa vuonna 1978 säädetty laki turvaa naiselle mahdollisuuden raskaudenkeskeytykseen raskauden ensimmäisten 90 päivän aikana. Sen jälkeen abortti voidaan tehdä, mikäli naisen henki on vaarassa tai sikiö vakavasti epämuodostunut.
 Päätös abortin tekemisestä jätetään kuitenkin lääkärille, joka voi lain mukaan kieltäytyä tekemästä aborttia omantunnon syistä.
 Vuonna 2007 abortista kieltäytyjiä oli noin 58 prosenttia naistentautien ja synnytysten erikoislääkäreistä. Vuonna 2019 määrä oli kasvanut 68 prosenttiin. Kieltäytyjiä on gynekologien lisäksi esimerkiksi sairaanhoitajissa ja anestesialääkäreissä.
 Mielenosoittajat vastustivat aborttia Veronassa, Italiassa maaliskuussa 2019. Filippo Monteforte / AFP
 Etelä-Italiassa kieltäytyminen on pohjoista yleisempää. Esimerkiksi Sisiliassa noin 85 prosenttia gynekologeista kieltäytyy tekemästä aborttia.
 Oikeistopuolueet ajavat kiristyksiä aborttilakiin
 Aborttioikeus on joutunut viime vuosina hyökkäyksen kohteeksi  monissa Euroopan maissa .
 Esimerkiksi  Puola  on kieltänyt abortit käytännössä kokonaan. Toisaalta esimerkiksi Italian sisällä sijaitseva katolinen  San Marino  päätti äskettäin kansanäänestyksessä abortin laillistamisesta.
 Italiassakin aborttilainsäädäntöä on kiristetty viime vuosina. Kannatustaan kasvattaneet oikeistopuolueet ovat valtaan päästyään vaikeuttaneet monin paikoin abortin saamista.
 Italiassa aborttia vastustavien  Matteo Salvinin  ja  Giorgia Melonin  luotsaamat  oikeistopopulistinen La Lega  ja  laitaoikeistolainen Fratelli d’Italia  ovat vieneet aluehallintotasolla läpi päätöksiä, jotka estävät esimerkiksi lääkkeellisen raskaudenkeskeytyksen tekemisen päiväsairaalassa.
 Lega-puolueen johtaja Matteo Salvini ja Fratelli d'Italia -puolueen johtaja Giorgia Meloni vitsailivat Rooman pormestarinvaaliin liittyneen lehdistötilaisuuden yhteydessä 1. lokakuuta 2021. EPA / Riccardo Antimiani
 Pohjois-Italiassa sijaitseva Verona  on profiloitunut  Italian abortinvastaisuuden pääkaupunkina. Aluehallinto on ohjannut julkista rahaa abortinvastaiseen kampanjointiin. Kaupungissa järjestettiin toissa vuonna konferenssi, joka kokosi kristillisten arvojen nimissä toimivia, aborttia vastustavia ihmisiä eri puolilta maailmaa.
 Euroopan neuvosto on tänä vuonna  huomauttanut Italiaa  siitä, että abortin saaminen on maassa liian vaikeaa.
 Tämän vahvistaa myös aborttioikeuksia puolustavan Laiga-yhdistyksen puheenjohtaja ja gynekologi  Silvana Agate .
 – Meihin ottavat yhteyttä naiset, jotka eivät etsimisestä huolimatta löydä sairaalaa, josta raskaudenkeskeytyksen saisi. Aborttia joutuu etsimään toisilta paikkakunnilta ja hallintoalueilta, joskus harvoin naiset menevät jopa ulkomaille, Agate sanoo.
 Lain mukaan kaikkien italialaisten julkisten sairaaloiden pitäisi turvata abortin saaminen. Todellisuudessa abortteja tehdään vain noin kahdessa kolmesta maan sairaaloista.
 Mielenosoittajat vastustivat Veronassa maaliskuussa 2019 konferenssia, joka kokosi aborttia vastustavia ihmisiä eri puolilta maailmaa. Ferdinando Piezzi / AOP
 Agaten mukaan  pandemia vaikeutti abortin saamista  entisestään, sillä moni sairaala otti useita kuukausia vastaan vain koronapotilaita.
 Abortista kieltäytyvien lääkärien suuri määrä johtaa myös laittomien aborttien yleistymiseen, Agate sanoo. Niitä tehdään Italiassa terveysministeriön arvioiden mukaan 10 000–15 000 vuodessa.
 Kieltäytyjien suuren määrän ja laittomien aborttien yhteydestä  on uutisoitu  useissa italialaismedioissa.
 Uskonto vaikuttaa kieltäytymispäätöksiin
 Monet raskaudenkeskeytyksistä kieltäytyvät gynekologit kertovat syyksi kristillisen vakaumuksen. Niin tekee myös hiljattain gynekologin tehtävistä eläköitynyt palermolainen  Carolina Vicari .
 Vicari päätti heti 37 vuotta kestäneen uransa alussa, ettei aio tehdä raskaudenkeskeytyksiä.
 Carolina Vicari sanoo ohjanneensa abortin halunneita potilaitaan toisen lääkärin vastaanotolle. Francesco Bellina
 – Se, että olen katolinen, ohjasi vahvasti päätöstäni. En pystynyt suorittamaan toimenpidettä enkä hyväksymään tunnetasolla sitä, että raskaus keskeytetään vapaaehtoisesti, hän sanoo.
 Vicari sanoo, että päätöksestään huolimatta hän pyrki poikkeuksetta auttamaan abortin haluavia potilaitaan esimerkiksi ohjaamalla heidät toisen lääkärin vastaanotolle. Sairaalassa, jossa Vicari työskenteli, abortteja teki noin yksi viidestä gynekologista.
 – He pystyivät työskentelemään niin, että kaikki, jotka halusivat raskaudenkeskeytyksen, myös sellaisen saivat.
 Vicari keskittyi erityisesti synnytyslääkärin töihin, ja hänestä tuli ajan myötä synnytyssalin vastaava lääkäri. Välistä Vicarikin näki työssään keskenmenoja.
 – Minun kaltaiselleni gynekologille, jonka erityisalaa ovat synnytykset, se oli valtava emotionaalinen taakka. Minä olin tottunut näkemään työssäni kauniita asioita, en vetämään ulos kuolleita lapsia.
 "Abortteja tekeviä lääkäreitä katsotaan kuin rikollisia"
 Laiga-yhdistyksen Silvana Agate on sitä mieltä, että gynekologien syyt kieltäytyä tekemästä abortteja ovat usein kaikkea muuta kuin vakaumukseen perustuvat.
 Lain tarjoamaa mahdollisuutta kieltäytyä aborteista käytetään hänen mukaansa tietoisesti väärin.
 – Usein kyse on mukavuudenhalusta. Abortteja tekevien lääkärien vastuulle kasaantuu valtavasti työtä. Moni haluaa keskittyä työtehtäviin, jotka he kokevat palkitsevampina. Monesti ne, jotka eivät tee abortteja, pääsevätkin urallaan pidemmälle, Agate sanoo.
 Hänen mukaansa abortteja tekeviä lääkäreitä myös sorsitaan.
 – Heidät nähdään helposti työyhteisön rikollisina.
 Francesco Gentile on huolissaan Italian aborttilain toteutumisesta tulevaisuudessa. Francesco Bellina
 Palermolaisgynekologi Francesco Gentile vahvistaa, että abortteja tekevän lääkärin asema on epämukava. Gentile kertoo joutuvansa olemaan sairaalassa miltei joka päivä, sillä töitä on niin paljon ja vastuu aborteista lähes yksin hänen.
 Syrjintää Gentile ei myönnä kokeneensa.
 – Minulla on aika hyvä suhde kollegoihini, mutta tiedän tilanteita, joissa abortteja tekevä lääkäri kokee todella ikävää käytöstä työkavereilta.
 Abortteja tekevät lääkärit eläköityvät
 Aborttilain toteutuminen tulevaisuudessa huolettaa Gentileä. Kieltäytyjien osuus on nuorissakin lääkäreissä suuri, ja abortteja tekevät lääkärit ovat lähes poikkeuksetta vanhempaa ikäluokkaa, hän sanoo.
 Laiga-yhdistyksestä kerrotaan, että valtaosa gynekologien erikoistumiskoulutuksia johtavista lääkäreistä kuuluu abortista kieltäytyjiin. Näin ollen toimenpidettä ei erikoistuvana lääkärinä usein edes opi.
 – Pian me jäämme eläkkeelle, eikä täällä ole enää lääkäreitä, jotka tekisivät raskaudenkeskeytyksiä. Sitten meillä on käsissämme aborttilaki, joka ei toimi lainkaan, Gentile sanoo.
 Lue lisää:
 Aborttioikeutta kyseenalaistetaan nyt niin Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin – "Tämä on globaali konservatiivinen ja populistinen liike"
 Resepti Euroopasta, aborttipillerit postitse Intiasta – näin aktivistit auttavat amerikkalaisia hankkimaan raskaudenkeskeytyksen
 Vastahakoinen lääkäri ei halunnut kirjoittaa 20-vuotiaalle Emma Syrjälälle lähetettä aborttiin: “Petyin terveydenhuoltoon”
 Kuuntele:
 Mistä maailma puhuu -podcast: Onko Texasin aborttilaki taas yksi tapa kyykyttää köyhiä?

Italiassa kaksi kolmesta gynekologista kieltäytyy tekemästä abortteja ja määrä kasvaa – "Pian ei ole enää ketään, joka niitä tekisi"


Summary: Hulevesissä päätyy vesistöihin ravinteita ja muita haitta-aineita. Tutkimuksessa selvitetään kannattaako sadevesiä puhdistaa kaivoihin asennettavilla suodattimilla. Ensimmäiset tulokset ovat lupaavia.

Yleiset talonrakennustyöt sekä maa- ja vesirakennustyöt

Lahdessa ja Helsingissä tutkitaan voitaisiinko hulevesien mukana luonnonvesiin päätyvien haitta-aineiden määriä vähentää. Lahdessa tiedetään, että Vesijärven Enonselän ravinnekuormasta valtaosa on peräisin kaupungin katuverkolta. Kuormitusta koetetaan  suitsia muun muassa suodatusaltailla .
 Loppukesällä Lahden keskustaan ja sen tuntumaan asennettiin kuuteen hulevesikaivoon suodattimet, joiden avulla tutkitaan, miten järveen päätyviä haitta-aineita voitaisiin vähentää.
 Haitta-aineet päätyvät vesiin suurelta osin niin kutsuttuun kiintoaineeseen sitoutuneena. Kiintoainetta on esimerkiksi hiekka, jota valuu vesivirtojen mukana hulevesikaivoihin. Se pyydystetään suodattimiin, jolloin vesistöihin päätyy vähemmän ravinteita, öljyä, raskasmetalleja ja PAH-yhdisteitä. Näkyviä roskia unohtamatta.
 Ilman suodatinta nämä kuivat lehdet olisivat päätyneet ravinteeksi vesistöön. Wateco Oy:n toimitusjohtaja Juha-Pekka Saarelainen nostaa roskasaalista lahtelaisesta hulevesikaivosta.  Mika Moksu / Yle
 Suodattimien keräämä saalis on rohkaisevaa. Suodattimet on tyhjennetty kerran, ja keskimäärin kiintoainetta löytyi kuukauden ajalta noin kymmenen kiloa kaivoa kohti.
 Jos kaikki kaupunkialueen sadat hulevesikaivot varustettaisiin suodattimilla, vesistöihin päätyvien haitallisten aineiden määrä voisi laskea tuntuvasti. Keskimäärin hulevesikaivon kautta kulkee vuodessa 1,2 miljoonaa lasillista vettä.
 – Tiedämme, että saamme suodattimilla talteen jopa 92 prosenttia kiintoaineesta. Se on kuitenkin liian hyvä tulos. Kun kiintoainetta kertyy paljon, pitää suodattimet tyhjentää useammin, ja se nostaa kustannuksia, selittää suodattimet valmistavan Wateco Oy:n toimitusjohtaja  Juha-Pekka Saarelainen .
 Lehtien ja hiekan lisäksi suodattimiin jää ihmisten pois heittämiä tupakantumppeja sekä muuta roskaa. Mika Moksu / Yle
 Lahti näyttää esimerkkiä
 Tutkimus on lajissaan harvinaisuus maassamme, ja Lahti toimii tienraivaajana. Kaupunki on jo aiemmin selvittänyt, missä hulevesien suurin kuormitus syntyy. Siksi suodattimien paikat oli helppo valita. Helsinkiin on tarkoitus asentaa sihtejä, kun tiedetään, missä hulevesistä tulee suurin kuormitus.
 Alkuvaiheessa tutkitaan, kuinka tiheällä siivilällä varustettuja suodattimia kannattaa käyttää. Nyt silmäkoko on kaksi milliä. Haaviin jäänyt aine tutkitaan Aalto-yliopistossa, jossa selvitetään, kuinka pieniä hiukkasia sihtiin jää.
 Juha-Pekka Saarelainen (vas) ja Lahden kaupungin hulevesi-insinööri Juhani Järveläinen pakkaavat suodattimesta löytyneitä haitta-aineita tutkimusta varten.  Mika Moksu / Yle
 Myöhemmin tutkitaan, millaisia pitoisuuksia haitta-aineista sitoutuu kiintoaineeseen. Esimerkiksi raskasmetallit ovat vaikeita pyydystää, koska ne kulkeutuvat myös veteen liuenneina.
 – Jo ennalta tiedetään, että ravinteista suurin osa on imeytyneinä kiintoaineisiin, muistuttaa Lahden kaupungin hulevesi-insinööri  Juhani Järveläinen .
 Maksaako vaiva liikaa?
 Hulevesien haitallinen vaikutus vesistöihin on ollut tiedossa kauan. Myös kaivoihin asennettavien suodattimien tehokkuudesta on näyttöä. Menetelmää on hyödynnetty  jalkapallokentillä, joissa on kumirouheesta valmistettu tekonurmi . Samankaltaista rouhetta päätyy hulevesiin katuverkolta, kun autojen renkaista irtoaa kumia. Se puolestaan voi lisätä mikromuovin määrää sisävesissä ja merissä.
 Hulevesien suodattamisen hyödyt tiedetään hyvin, ja osittain siksi tutkimusta kaivoihin asennettavista suodattimista rahoitetaan ympäristöministerin tuella.
 Lahden ja Helsingin kaupunkien sekä Aalto-yliopiston ja Wateco Oy:n tutkimukseen tulee valtion kukkarosta runsaat 230 000 euroa. Lahden osuus on hieman yli 70 000 euroa. Mika Moksu / Yle
 Rahalla on tarkoitus selvittää ennen kaikkea, onko hulevesien suodattaminen kaivoissa taloudellisesti kannattavaa. Suodatinvalmistajan mukaan suodatin asennuksineen maksaa yhtä kaivoa kohti suunnilleen kolme sataa euroa ja tyhjennyskerta imuautolla muutamia kymppejä.
 Jos suodatus saadaan hinnaltaan järkeväksi, se helpottaa laajamittaisempaa hulevesien puhdistamista tulevaisuudessa. Lahdessa ainakin uskotaan suodatukseen.
 – On tehokkainta vähentää kuormitusta mahdollisimman lähellä sen syntypaikkaa, muistuttaa hulevesi-insinööri Järveläinen.
 Yleinen harhaluulo on, että hulevedet puhdistetaan jo nyt puhdistamoissa, painottaa puolestaan Wateco Oy:n Saarelainen.
 – Näinhän se ei ole. Mekin muistutamme, että Itämeri alkaa hulevesiviemärin suuaukolta.

Hulevedet sairastuttavat vesistöjämme ja nyt uutta lääkettä etsitään suodattimista – "Itämeri alkaa hulevesiviemärin suuaukolta"


Summary: Myös kulttuuri- ja ravintola-ala on kohdannut häirintää koronapassin takia.

Sisäministeri, vihreiden puheenjohtaja  Maria Ohisalo  kertoi lauantaina Ylen Ykkösaamussa, että koulujen pihoilla on tarvittu poliiseja turvaamaan koululaisten arkea.
 – Pakko sanoa, että meillä poliisit ovat olleet koulujen pihoilla sen vuoksi, että on voitu turvata lasten turvallinen koulumatka ja koulunkäynti.
 Ohisalon mukaan poliiseja on tarvittu, koska koronakriitikkoja on ollut koulujen pihoilla. Ohisalo kehoitti samalla kaikkia turvautumaan poliisin apuun, jos tilanne missään muuallakaan muuttuu uhkailuksi.
 Ohisalo vetosi yrittäjien ja kulttuurialan puolesta, sillä muun muassa ravintoloissa on ollut häiriköintiä koronapassin vuoksi.
 Ydinvoimassa painaa nyt ympäristö
 Vihreät ovat lähteneet hallituksesta kaksikin kertaa ydinvoiman vuoksi. Nyt Suomen hallitus kuitenkin ajaa ydinvoimaa EU:ssa vihreäksi energiaksi.
 Ohisalon mielestä vihreiden kanta on muuttunut, koska tilanne on muuttunut. Aiemmin vihreät vastustivat Rosatomin suunnitelmia rakentaa ydinvoimala Pyhäjoelle turvallisuuspoliittisena kysymyksenä. Puolueen mukaan energiaa voitaisiin käyttää painostuskeinona.
 Nyt vihreiden mielestä ydinvoimaa tarvitaan, koska ilmastonmuutosta vastaan on taisteltava kaikin keinoin.
 – Saarikon kanssa olemme linjanneet, että EU-tasolla katsotaan tutkimustietoon pohjautuen, onko ydinvoima energiamuoto, joka täyttää Pariisin ilmastosopimuksen reunaehdot eikä tee merkittävää haittaa luonnon monimuotoisuudelle.
 Kesällä hallitus kuitenkin salasi, että se ajaa ydinvoimaa EU:n kestävien energiamuotojen luokitteluun. Hallituksen kanta ydinvoimaan muodostettiin EU-ministerivaliokunnassa jo 9. heinäkuuta, mutta sitä ei kerrottu julkisesti.
 Ohisalon mukaan kyse oli ennakkokeskusteluista, joita käydään muiden maiden kanssa eikä näitä ole tapana julkistaa.
 Ohisalo ei kuitenkaan halunnut ottaa kantaa siihen, puoltavatko vihreät Fennovoimalle ydinvoimalan rakennuslupaa. Voimalan toimittaisi venäläisen Rosatomin suomalainen tytäryhtiö.

 Hallitusyhteistyö toimii
 Suomen hallitus vaikuttaa ulospäin epäyhtenäiseltä.
 Esimerkkejä siitä ovat muun muassa vihreiden ja keskustan kannat turpeen käyttöön, kulttuuriministeri  Antti Kurvisen  (kesk.) ja ja pääministeri  Sanna Marinin  (sd.) jupakka veikkausvoittovarojen kompensoinnista edunsaajille, ja pääministerin kehysideoinnin vastaanotto keskustassa.
 Vihreiden puheenjohtaja, sisäministeri  Maria Ohisalo  arvioi hallituksen tilannetta seuraavasti:
 – En usko, että tässä millään kriisin kynnyksellä ollaan.
 Silti hienoista kritiikkiä pääministeri Marinia kohtaan on havaittavissa myös vihreiden suunnasta. Silloin puhutaan kaivoslaista, jonka uudistamisen vihreät pelkäävät lipeävän hallitusohjelman kirjauksesta.
 – Pääministerin tehtävä on johtaa hallitusta ja pitää huoli siitä, että hallitusohjelman kirjauksia noudatetaan. Se koskee myös luontokatoa pysäyttäviä toimia, sanoo Ohisalo.
 Vihreiden puheenjohtaja, sisäministeri Maria Ohisalo vieraili Ykkösaamun suorassa haastattelussa lauantaina.
 - Ei tehdä tästä enää yhtään vaikeampaa vaan nautitaan elämästä niin paljon kuin pystytään, Ohisalo sanoi.
 Maatalous voi saada lisää tukea
 Ohisalo ehdotti myös maataloustukien uudistamista päästötavoitteiden saavuttamiseksi.
 Ohisalon mukaan mukaan maatalous saa paljon erilaisia tukia, mutta ne ovat osittain tehottomia eivätkä tue vihreää siirtymää.
 Ohisalo ei sulje pois mahdollisuutta, että maanviljelijöille tulisi uusia tukia ilmastoystävällisen tuotantannon ja luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseksi. Maataloustuista päätetään pääosin EU:ssa.
 Kaivoslain uudistus ja hallitusohjelma
 Kaivoslain uudistus on juuri nyt ajankohtainen ja vihreiden mielestä uudistus on venynyt tarpeettoman pitkään. Suomen ympäristökeskus SYKE on tehnyt lakiluonnoksesta vaikutusarvion ja todennut, että muutokset eivät juuri paranna ympäristönsuojelun tasoa voimassa olevaan kaivoslakiin verrattuna.
 Ohisalon mukaan uudistuksen lähtökohdista on sovittu hallitusohjelmassa toisin.
 – Hallitusohjelmaan kirjattu tavoite uudistukselle on selvä: “uudistuksen lähtökohtana on ympäristönsuojelun tason parantaminen”, hän sanoo ja jatkaa:
 – Vihreät ei ole valmis hyväksymään kaivoslakia, joka ei hallitusohjelman mukaisesti paranna ympäristönsuojelun tasoa ja paikallisten vaikuttamismahdollisuuksia.
 Vihreille tärkeitä kaivoslain uudistuksessa ovat ympäristönsuojelun taso, malminetsinnän kielto luonnonsuojelualueilla, paikallisten vaikuttamismahdollisuudet ja saamelaisten oikeudet.
 Kehysmenettelyn uudistamiselle vihreää valoa
 Pääministeri Marin haluaisi uudistaa budjettikehysmenettelyä jakamalla kehykset kahteen osaan: valtion käyttömenoihin ja tulevaisuuteen suuntaaviin investointeihin. Ajatus miellyttää myös vihreissä.
 – Olen puhunut tästä aiheesta itse asiassa jo aiemmin. Vihreät investoinnit ja TKI-investoinnit vaativat sellaisia satsauksia, jotka eivät nykyisillä pelisäännöillä tällä hetkellä käytännössä onnistu, sanoo Ohisalo.
 TKI-investoinnit tarkoittavat tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoimintojen investointeja.
 Investointimenoihin luettavien hankkeiden kriteerit olisi Ohisalon mielestä määriteltävä niin, että riippuvuus fossiilisen energian käytöstä vähenisi.
 – Menettely voitaisiin rakentaa niin, että mahdolliset kehyksen ulkopuoliset investoinnit määritellään tarkasti etukäteen, esimerkiksi juuri vihreiksi investoinneiksi tai TKI-investoinneiksi. Syömävelkaan rahaa ei siis saisi.
 Ohisalo siirtyy ympäristöministeriksi
 Ohisalo jää pian äitiyslomalle ja siirtyy lomansa jälkeen ympäristöministeriksi. Ohisalo sanoi Ykkösaamussa, että tavoitteena on lisätä ympäristöasioiden painoarvoa hallituksessa.
 – Tietysti ympäristöministerin salkku on painavimpia salkkuja tässä maailman ajassa. Haluan tuoda niille asioille puolueen puheenjohtajana vielä enemmän painoarvoa, jotta ne kysymykset ovat varmasti siellä viisikon pöydässä.
 Juttua on päivitetty Ykkösaamun lähetyksen jälkeen.
 Lue lisää:
 Saarikko eri mieltä pääministerin kanssa budjettiperiaatteiden venyttämisestä: "Olisi liukas polku" – Marinin mukaan kyse on kilpailukyvystä
 Saarikko myöntää, että talouspoliittinen keskustelu on ollut hallituksessa hyvin vaikeaa – kyselytunnilla ihmeteltiin talouslinjaa

Sisäministeri Maria Ohisalo huolissaan koronakriitikoiden toiminnasta – poliiseja tarvittu turvaamaan lasten koulumatkoja


Summary: Kerromme päivän uutis- ja puheenaiheet lyhyesti.

Asiantuntija: Lääke- tai yhdistelmähoito tulisi aloittaa Alzheimerin taudissa nykyistä aikaisemmin
 Suomessa todetaan vuosittain vajaa 15 000 uutta dementia-asteista muistisairaustapausta. Niistä yleisin on Alzheimerin tauti, jossa jopa 10–20 vuotta oireettomana kehittyvä sairaus etenee alun lievistä muistihäiriöistä lopulta dementiaan. Lääkehoito tulisi aloittaa Alzheimerin taudissa vielä nykyistäkin aiemmin,  sanoo muistisairauksien professori .
 Hulevedet sairastuttavat vesistöjämme ja nyt uutta ratkaisua etsitään suodattimista
 Juha-Pekka Saarelainen (vas.) ja Lahden kaupungin hulevesi-insinööri Juhani Järveläinen pakkasivat suodattimesta löytyneitä haitta-aineita tutkimusta varten. Mika Moksu / Yle
 Lahdessa ja Helsingissä tutkitaan, voitaisiinko hulevesien mukana luonnonvesiin päätyvien haitta-aineiden määriä vähentää. Lahdessa tiedetään, että Vesijärven Enonselän ravinnekuormasta valtaosa on peräisin kaupungin katuverkolta. Loppukesällä Lahden keskustaan asennettiin suodattimia, joiden avulla tutkitaan, miten järveen päätyviä  haitta-aineita voitaisiin vähentää .
 Maria Ohisalo: Hallitus ei ole kriisin kynnyksellä
 Sisäministeri Maria Ohisalo vastausvuorossa eduskunnan täysistunnossa Helsingissä 20. lokakuuta. Emmi Korhonen / Lehtikuva
 Vihreiden puheenjohtaja, sisäministeri  Maria Ohisalo  ei usko, että maan hallitus horjuu. Muun muassa kaivoslain uudistaminen on aiheuttanut kitkaa hallituksessa. Vihreät ja vasemmistoliitto ovat tyytymättömiä siihen, miten vähän kaivoslain uudistaminen esitetyllä tavalla parantaisi ympäristönsuojelun tasoa. Maria Ohisalo on tänään  Ylen Ykkösaamun vieraana .
 Italiassa abortin saaminen vaikeutuu, koska valtaosa gynekologeista kieltäytyy
 Francesco Gentile on huolissaan Italian aborttilain toteutumisesta tulevaisuudessa. Francesco Bellina
 Italiassa lääkäri voi lain mukaan kieltäytyä tekemästä abortteja omaantuntoon vedoten. Kaksi kolmesta gynekologista kieltäytyy tekemästä abortteja ja määrä vain nousee.  Yle haastatteli Sisiliassa  abortteja tekevää ja niistä kieltäytyvää lääkäriä.
 Myrskyn jälkeen on poutasää
 Yle
 Suomen yllä eilen liikkunut myrskymatalapaine väistyy tänään maan kaakkoispuolelle. Tuuli heikkenee ja sateet vähenevät. Pohjoisesta alkaa virrata kylmempää ilmaa myös etelään.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Alzheimerin taudin hoito pitäisi aloittaa aikaisemmin, hulevedet saastuttavat vesistöjä, abortin saaminen vaikeutuu Italiassa


Summary: Puolan perustuslakituomioistuin on katsonut, että EU:n perussopimukset ovat ristiriidassa maan perustuslain kanssa. Allan Rosaksen mielestä EU:n jäsen ei voi olla "vain 50-prosenttisesti".

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

Eurooppalaiset johtajat ovat viime päivät miettineet, miten toimia Puolan kanssa.
 Maan perustuslakituomioistuin linjasi aiemmin tässä kuussa, että osa EU:n perussopimusten artikloista on ristiriidassa maan perustuslain kanssa. Näin Puola käytännössä asetti oman lakinsa EU-lakien edelle.
 Muut EU-maat ja esimerkiksi Euroopan parlamentti ovat vaatineet komissiota puuttumaan Puolan toimintaan. Maan pääministeri  Mateusz Morawiecki  on odotetusti puolustanut Puolan toimintaa.
 Mutta miksi Puolan tekemä päätös on ylipäänsä joutunut muiden EU-maiden ja EU-instituutioiden hampaisiin?
 Oikeustieteen tohtori ja entinen EU-tuomioistuimen pitkäaikainen tuomari  Allan Rosas  muistuttaa, että Puolan tekemät ratkaisut eivät ole mitä tahansa päätöksiä.
 Yhteisiä sääntöjä on tulkittava samoin – jokaisessa jäsenmaassa
 Rosas kuvailee EU:ta ”sääntöjä tuottavaksi koneeksi”.
 – EU:ssa on kyse yhteisistä säännöistä, koskevatpa ne sitten maataloutta, ympäristönsuojelua tai vapaata liikkuvuutta, hän sanoo Ylelle.
 Yhteisten sääntöjen ajatuksena on mahdollistaa esimerkiksi reilu kilpailu.
 Rosas antaa esimerkin: Suomi saa viedä EU:n sisämarkkinoilla omia tuotteitaan vapaasti muihin jäsenmaihin. Jos muut maat voisivat milloin tahansa kansallisesti muuttaa sääntöjä ja kieltää Suomea tuomasta maahan tätä tai tuota tuotetta, sisämarkkinoiden ajatus romuttuisi.
 Siksi EU nojaa yhteisille säännöille.
 – Tämä etusija ei tarkoita sitä, että EU-säännöt olisivat välttämättä viisaampia tai parempia. Mutta ne ovat yhteisiä, Rosas sanoo.
 Sääntöjä on myös sovellettava ja tulkittava samalla tavalla jokaisessa jäsenmaassa. Rosas muistuttaa, että tästä huolen pitävät juuri kansalliset tuomioistuimet joka EU-maassa.
 – 95 prosenttia tapauksista käsitellään juuri vaikkapa suomalaisissa ja puolalaisissa tuomioistuimissa, hän sanoo.
 Puolassa hallitus on puuttunut tuomioistuinten toimintaan
 Puolan ja EU:n välisen oikeusvaltiokiistan juuret ovat Puolan hallituksen viime vuosien päätöksissä. Niiden on katsottu heikentävän oikeuslaitoksen riippumattomuutta maassa.
 – Puolassa on laskettu tuomareiden eläkeikää eläköitymisten toivossa ja perustettu esimerkiksi kurinpitolautakunta, joka rankaisee ”väärää mieltä” olevia tuomareita, Allan Rosas sanoo.
 – Siksi EU-tuomioistuin on joutunut linjaamaan, että myös kansallisten tuomioistuinten on oltava riippumattomia. Ja tämä ärsyttää Puolaa.
 Rosas muistuttaa, että EU-tuomioistuimen väliintuloon on kuitenkin hyvä syy: kun EU-oikeutta sovelletaan kansallisesti, kansallinen tuomioistuin ei voi olla maan hallituksen ohjailussa.
 – Silloin systeemi ei toimisi oikein, hän sanoo.
 Yhdessä jäsenvaltiossa annettu laillinen oikeuden päätös hyväksytään ja pannaan täytäntöön sellaisenaan myös toisissa jäsenmaissa. Tätä kutsutaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeksi.
 – Mutta jos Puolassa tuomioistuin onkin poliittinen elin, voiko Suomi esimerkiksi sitten lähettää luovutettavaksi henkilöä Puolaan, jos on tarpeen? Nyt on jo olemassa tapauksia, joissa esimerkiksi hollantilainen tuomari on kieltäytynyt kunnioittamasta puolalaista pidätysmääräystä, Rosas sanoo.
 Komissiolla ainakin kolme keinoa
 Puolan perustuslakituomioistuimen lokakuun alkupuolella tekemä päätös siis panee maan oman perustuslain EU-oikeuden edelle. Lisäksi tuomioistuimen mukaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 1. artikla on vastoin perustuslakia.
 – Tämä artikla toteaa, että on perustettu EU, jolle on luovutettu tietty toimivalta. Eli he käytännössä katsovat, että koko EU on Puolan perustuslain vastainen, Rosas arvioi.
 – Se olisi ehkä pitänyt sanoa vuonna 2004, kun Puola EU:hun liittyi.
 Muut EU-maat ovat moittineet poikkeuksellista linjausta.
 Euroopan parlamentti hyväksyi torstaina päätöslauselman, jossa se katsoo, ettei Puolan perustuslakituomioistuin ole ”laillisesti pätevä eikä riippumaton, eikä siksi ole päätösvaltainen tulkitsemaan maan perustuslakia”.
 Parlamentti onkin vaatinut neuvostoa ja komissiota aloittamaan toimet Puolaa vastaan. Käytännössä keskustelussa on väläytelty kolmenlaisia toimia: rikkomusmenettelyä, EU-budjettiin liitetyn oikeusvaltioehdollisuuden käyttöä sekä artikla 7:n mukainen menettelyä.
 Mitä ne tarkoittavat?
 – Rikkomusmenettelyssä komissio voi nostaa kanteen jäsenvaltiota vastaan. Kanne käsitellään EU-tuomioistuimessa. Näitä kanteita on vuosittain varsin paljon, noin satakunta, ja niitä nostetaan toisinaan myös Suomea vastaan, Allan Rosas sanoo.
 – Aina tuomioistuin ei toki ole samaa mieltä komission kanssa. Mutta jos se olisi, eikä jäsenvaltio tätä tuomiota noudattaisi, voisi komissio pyytää tuomioistuinta asettamaan taloudellisia sanktioita.
 Sanktiot olisivat käytännössä joko sakkoja menneisyyden rikkomuksista tai uhkasakkoja.
 – Tällöin maa joutuu maksamaan tietyn summan päivää kohden koko siltä ajalta, kun rikkomus jatkuu.
 Rosaksen mukaan perussopimuksissa ei ole ylärajaa taloudellisille sanktioille
 – Ne ovat olleet aika vaatimattomia. Sakot ovat olleet korkeimmillaan 50 miljoonaa euroa tai sitä luokkaa. Uhkasakot maksimissaan puoli miljoonaa per päivä. Totta kai sekin voi rasittaa jäsenvaltion valtiovarainministeriötä, että pitää löytää sakkorahat.
 Jos valtio ei maksa sakkoja, ne voidaan komission kannan mukaan vähentää kyseiselle maalle maksettavista maatalous- ja aluetuista.
 Puola ja Unkari haastavat oikeusvaltioehdollisuutta
 Lopputulos rikkomusmenettelyssä siis on, että tuomittu valtio menettää rahaa.
 Rahanmenetykset ovat myös oikeusvaltioehdollisuus-instrumentin seurauksena. Elvytyspaketista sopimisen yhteydessä päätettiin, että komissio voi leikata maalle tarkoitettuja rahoja.
 – Tällöin komission pitää voida osoittaa, että rahojen käytöllä esimerkiksi Puolassa on kytky korruptioon. Se on auki, että voisiko komissio osoittaa, että oikeusvaltio-ongelmilla on ollut suora vaikutus rahojen valvontaan ja käyttöön.
 Asiasta tekee mutkikkaan se, että myös Puolalla ja Unkarilla on vireillä kanne Euroopan parlamenttia ja neuvostoa vastaan juuri tästä menettelystä.
 – Valtiot katsovat, että se on laiton.
 Keskiviikkona parlamentti uhkasi komissiota EU-oikeudella, jos se ei aloita toimia. Tämä on Rosaksen mukaan harvinaista.
 – Perussopimuksissa sanotaan, että jos jokin EU-elin tai jäsenvaltio ei ole toiminut, vaikka sillä olisi ollut velvollisuus toimia (tällaisessa asiasssa), niin silloin voisi nostaa tällaisen kanteen, hän sanoo.
 – Voisin kuvitella, että niin kauan kuin Unkarin ja Puolan kanne on vireillä, ei voida katsoa, että komissiolla olisi velvollisuus toimenpiteisiin. Mutta jos kävisi niin, että Unkarin ja Puolan kanne hylättäisiin, niin ehkä silloin voisi katsoa, että komissiolla olisi velvollisuus tehdä jotain eikä vain päivitellä.
 Onko artikla 7:n mukainen menettely "tehoton ase"?
 Viimeistä vaihtoehtoa eli artikla 7:n mukaista menettelyä Rosas kutsuu suoraan ”tehottomaksi aseeksi”.
 Käytännössä Euroopan komissio tai Euroopan parlamentti voivat tehdä aloitteen menettelystä, jos ne arvioivat, että jokin jäsenvaltio loukkaa vakavasti EU:n perustana olevia arvoja.
 – Tämä aloite menettelyyn on hyväksyttävä parlamentissa, neuvostossa ja huippukokouksessa, Rosas sanoo.
 Jos jäsenvaltion katsottaisiin loukkaavan arvoja, voidaan esimerkiksi maan äänioikeutta EU:ssa rajoittaa. Päätös on kuitenkin tehtävä yksimielisesti. Valtio, johon aloite kohdistuu, ei voi äänestää – mutta:
 – Unkari on ilmoittanut, että he äänestävät vastaan, jos Puolaa yritetään rangaista.
 Rosas arvioi, että tilanne on kaiken kaikkiaan hankala: Puola ja myös Unkari haluavat EU:n edut, mutta eivät noudattaa velvollisuuksia eli yhteisiä pelisääntöjä.
 Tällaiseen tilanteeseen ei EU:ssa ole varauduttu.
 – Britannia taas toimi sinänsä juridisesti moitteettomasti, että se käytti 50. artiklaa, jossa on proseduurit EU:sta eroamiseen. Sehän on perussopimukseen kirjattu, että EU:sta voi erota.
 Vaikeaksi tilanne siis muuttuu, kun maa ei halua erota, mutta ei halua toimia yhteisten sääntöjen mukaan.
 – EU:n jäsen ei voi olla vain 50-prosenttisesti.
 Rosaksen mukaan akateemisella tasolla on viime aikoina pohdittu, voisivatko muut jäsenvaltiot myös kieltäytyä noudattamasta vastatoimena EU-oikeutta suhteessa Puolaan ja esimerkiksi olla maksamatta sitä osaa jäsenmaksuista, jotka kanavoituvat Puolalle.
 Voit keskustella aiheesta huomiseen sunnuntaihin 24. lokakuuta klo 23 saakka.
 Lue myös:
 Eurooppa-kirje: EU:n riita Puolan kanssa on vasta alussa, sioista tuli brexitin tuoreimpia uhreja ja ydinvoima voi tehdä paluun
 EU-komission puheenjohtaja väläyttää taloudellisia keinoja Puolan uhitteluun puuttumiseksi, Puolan mielestä EU pelottelee
 Suomen EU-tuomari Allan Rosas: Oikeusvaltioperiaate sitoo jokaista unionin jäsenmaata

Entinen EU-tuomari avaa Puolan ja unionin välistä oikeusvaltiokiistaa Ylelle: Kyse on yhteisistä säännöistä ja niiden noudattamisesta


Summary: Helsinkiläisen parturimestarin Bror Bäckströmin ura kesti yli 60 vuotta. Sinä aikana hän leikkasi lukuisten niin julkisuudesta tuttujen henkilöiden kuin poliitikkojenkin hiukset.

Vielä vuosi sitten  Bror Bäckström  julisti, ettei jää ikinä eläkkeelle.
 Nyt mieli on muuttunut. Siihen on tosin vaikuttanut ensin koronapandemia ja sitten kipeytynyt selkä.
 – Nyt kun olen tässä pystynyt muutaman kuukauden asiaa ajattelemaan, niin kyllä se yli 60 vuoden työmatka oli riittävä, Bäckström toteaa.
 Yli kahdeksankymppinen parturimestari on nyt luovuttanut Uudenmaankadun salonkinsa eteenpäin. Jatkaja työlle löytyi, mistä Bäckström on iloinen.
 Muun muassa käsityöneuvoksen arvonimen saanut Bäckström on tullut tunnetuksi etenkin julkisuudenhenkilöiden ja poliitikkojen parturina.
 Tuttuja nimiä vilahtelee parturimestarin puheissa.
 Spede Pasaselle  piti laittaa tupee ja entiseltä pääministeriltä  Harri Holkerilta  Bäckström leikkasi kohua herättäneen kesäparran.
 Ennen Neuvostoliiton suurlähettilään tuloa parturiliike käytiin tarkastamassa. Näyttelijä  Marlon Brando  kiitti kohteliaasti, mutta siinä se.
 Bäckström tosin sanoo, ettei hän itse välittäisi niin puhua nimistä.
 Parturi-kampaaja Akim Baya jatkaa Bror Bäckströmin liikkeessä Helsingin Uudenmaankadulla. Baya oli Bäckströmin oma suosikki työn jatkajaksi. Kaksikko tapasi ensimmäisen kerran vuosia sitten, kun Baya muutti Pariisista Suomeen. Bäckström otti tuolloin suomea osaamattoman parturi-kampaajan töihin. Sara Salmi / Yle
 Aikansa uutuus televisio oli iso apu uralla
 Bäckström avasi ensimmäisen parturiliikkeensä Helsingin Punavuoreen 1950-luvun lopulla.
 Bäckström on syntynyt Kaskisissa, mutta muutti pääkaupunkiin rakkauden perässä.
 – Kun koulunkäynti ei sujunut, niin mietin, että ammatti pitäisi saada. Hakeuduin ammattikouluun, ja siitä se alkoi.
 Televisiolla on ollut Bäckströmin uran kannalta iso merkitys. Sattumalta Suomen ensimmäinen tv-kanava Tesvisio muutti Bäckströmin liikkeen naapuriin, ja näin parturimestari päätyi esiintymään milloin mihinkin – muun muassa shampoomainokseen.
 – Televisio auttoi paljon yrityksen kehittämisessä. Siihen aikaan se vaikutti ihmisiin, kun oli tuttu televisiosta.

 Mutta mikä ihme sai Bäckströmin jatkamaan näin pitkään? Parturin eläkeikä on tullut vastaan jo aikoja sitten.
 – Ihmiset jäävät liian aikaisin eläkkeelle ja tylsistyvät. Minusta viimeiset vuodet ovat olleet mielenkiintoisia ja kivoja. Olen tavannut mielenkiintoisia ihmisiä.
 Asiakkaita Bäckström jääkin ikävöimään – ja keskusteluja heidän kanssaan.
 Tosin asiakas on aina vain asiakas, parturimestari korostaa.
 – Tämä parturin ammatti on siitä erikoinen, että tapaa ihmisiä, koskettaa heitä ja leikkaa hiukset, mutta samanaikaisesti ei pidä uskoa, että asiakas on kaveri. On vain asiakassuhde. Ja on tärkeää, ettei näitä asioita sotke keskenään.
 Voit keskustella aiheesta lauantaina 23.10.2021 kello 23 saakka..
 Lue lisää:
 Pitkät tukat muodissa – parturit mänttejä? (Elävä arkisto 8.9.2006)

Bror Bäckström laittoi Spedelle tupeen ja leikkasi Holkerin kohuparran – yli 60-vuotisen uran tehneen parturin ei pitänyt koskaan jäädä eläkkeelle


Summary: Maa- ja metsätalousministeriö ja Metsähallitus pohtivat ratkaisuja pohjoisten hirvimaiden kiistoihin. Hirvenpyyntiin voi tulla uutta ohjeistusta ja koirien käyttö aiotaan selvittää.

Metsästyspaine Lappiin on viime vuosina kasvanut, mikä on aiheuttanut vastakkainasettelua paikallisten ja ulkopaikkakuntalaisten metsästäjien välille.
 Maa- ja metsätalousministeriö ja Metsähallitus seuraavat nyt tarkasti Lapin hirvenpyynnistä käytävää kiivasta keskustelua, mutta täsmäratkaisut ovat vielä työn alla.
 – Se on nyt Metsähallituksessa selvittelyssä, mitä on tapahtunut ja mitä siitä seuraa. Sen tiedän, että jotain siellä on joka tapauksessa ollut, sanoo maa- ja metsätalousministeri  Jari Leppä  (kesk.), jonka vastuulle metsästysasiat kuuluvat.
 Syksyn aikana käyty keskustelu on ollut paikoin hyvin polarisoitunutta. Toisaalta ulkopaikkakuntalaisia ryhmiä on moitittu niin pyyntitavoista, koirien käytöstä kuin kulmikkaasta käytöksestäkin. Paikallisia on puolestaan syytetty kateudesta ja valtion maiden omimisesta.
 Kummasta on kyse, siihen Leppä ei ota kantaa.
 Lue lisää:   Ulkopaikkakuntalaisten tehokas seuruepyynti turhauttaa paikallisia hirvenpyytäjiä Inarissa: "Kuin tulisivat meidän jääkaapista hakemaan lihaa"
 "Lapissa on tilaa kaikille"
 Jari Lepän käsityksen mukaan moni ulkopaikkakuntalainen on Lapista lähtöisin tai omaa muita juuria pohjoisen jahtimaille. Osalla metsästäjistä ei ole juuria Lappiin.
 – Täällä on niin paljon tilaa, että kaikilla pitää olla mahdollisuus ylläpitää tätä hienoa harrastusta, metsästystä. Hyvää rinnakkaiseloa olla pitää. Niin, että siellä kunnioitetaan Lapin perinteitä tietenkin ja paikallisen väestön mahdollisuuksia, Leppä sanoo.
 Lapin kansanedustajat ovat vaatineet ulkopaikkakuntalaisten lupien " kriittistä tarkastelua " ja esimerkiksi  Inarin kunta  suoraan ulkopaikkakuntalaisten metsästyksen rajoittamista.
 Metsähallituksen toimitusjohtajan  Juha S. Niemelän  mukaan on vielä liian aikaista arvioida, onko rajoittamiselle tarvetta.
 – On hyvä selvittää, mitkä ovat perimmäiset syyt tähän nousseeseen kohuun. Sehän on selvä, että metsästyspaine Lappiin on lisääntynyt. Suomessa alkaa olla alueita, missä ei omia hirvilupia enää ole. Silloin paine tulee valtion maille ja ne sijaitsevat pohjoisessa ja idässä.
 Niemelän mukaan ihmisten perusoikeudet ja metsästäjien tasapuolisuus täytyy arvioida nyt hyvin tarkkaan.
 Metsähallituksen toimitusjohtaja Juha S. Niemelä sanoo, ettei lupamyynti ole Metsähallitukselle mikään tulon lähde. "Enemmänkin se on kustannukset peittävää toimintaa", hän sanoo. Jaakko Posti
 Lue myös:   Etelän hirviporukoiden "tehopyynti" Lapissa kuumentaa tunteita – sosiaalisen kestävyyden rajat ovat saattaneet tulla vastaan, arvioi Metsähallitus
 Lupiin ehkä uusia ohjeita
 Metsähallituksen mukaan hirvilupien tai pienriistalupien myyntiin ei ole tällä hetkellä suunnitteilla isompia uudistuksia, vaikka niitäkin on toivottu.
 – Välittömiä kehitysajatuksia ei tällä hetkellä ole. Pienriistassa suurin ongelma on se, että luvat myydään alta aikayksikön. Suosio on hurjan kova. Hirvilupien osalta myyntiprosessiin muutossuunnitelmia ei ole, mutta tuleeko lupiin jotain ohjeita siitä, miten toimitaan. Se todennäköisesti harkitaan hyvinkin tarkkaan, Niemelä toteaa.
 Metsästäjille on suunnitteilla esimerkiksi eräetiketti, joka on vastaava kuin retkietiketti hyvistä tavoista ja käytännöistä, kertoo vs. erätalousjohtaja  Jyrki Tolonen .
 Lue lisää:   Tunnetko retkietiketin? Katso tästä viisi vinkkiä – Esimerkiksi tulistelu ilman lupaa on laitonta, mutta pyöräily kesäreiteillä osin sallittua
 Metsähallitus aikoo parantaa myös riistaporukoiden yhteydenpitoa.
 – Viime vuosina tietosuoja-asiat ovat rajoittaneet Metsähallitusta ja Riistakeskusta antamasta seurueiden yhteystietoja. Olemme hyvin alustavasti pohtineet tähän asiaan ratkaisua esimerkiksi kysymällä seurueilta ja seuroilta lupaa yhteystietojen antamiseen, Tolonen kertoo.
 Lisäksi on suunnitteilla webinaaria, jossa metsästäjiä ja alueen muita toimijoita pyritään saamaan vuoropuheluun. Tolosen mukaan muitakin keinoja on harkinnassa. Tarkoitus on löytää ratkaisuja tämän vuoden puolella. Ensi kauden aluelupien myöntäminen alkaa tammikuussa.
 Leppä: Koirat selvitykseen
 Paliskuntain yhdistyksen toiminnanjohtaja  Anne Ollila  on kertonut, että koirien aiheuttamien vahinkojen määrä porotaloudelle  on lisääntynyt  viime vuosina.
 – Koirista ei saa aiheutua porotaloudelle vahinkoa ja vaaraa. Se on ihan selvää, Leppä sanoo.
 Tästä määrätään myös  poronhoitolaissa . Paliskuntain yhdistys on toivonut porovapaustestejä koirille. Koirien käyttöä on selvitetty viimeksi neljä vuotta sitten ja Lepän mukaan nyt on perusteltua selvittää asia uudelleen.
 – Mitä voidaan tehdä toisin ja tarvitseeko jotain tehdä toisin.
 Esimerkiksi Itä-Lapissa on kritisoitu sitä, että metsäteiden varsilla on paikoin runsaasti autoja ja koiria.
 – Varmasti paine joillakin alueilla alkaa olla turhan suuri. Tätä täytyy arvioida aika tarkkaan lupien kohdentamisen suhteen, etteivät jotkut paliskunnat joudu tässä kohtuuttomasti kärsimään, Juha S. Niemelä sanoo.
 Mitä ajatuksia juttu herätti? Voit osallistua keskusteluun  Yle Tunnuksella  24.10. kello 23 saakka.

Metsästysministeri otti kantaa Lapin hirvikiistoihin: kaikilla pitää olla tilaa metsästää, mutta paikallisten perinteitä on kunnioitettava


Summary: Fennovoiman mukaan on riski, että rakentamisluvan saaminen voi venyä entisestään ensi syksyyn. Yhtiö ei usko, että voimalahanke päätyy pakotelistalle.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Puolustusministeriö haluaa, että Fennovoiman edistämästä Hanhikiven ydinvoimalasta laaditaan riskianalyysi. Ministeriö on esittänyt, että analyysilla täydennetään voimalan vaatimaa rakentamislupapäätöstä.
 Analyysissa tulisi ministeriön mukaan esimerkiksi huomioida venäläistuella toteutettavan hankkeen geopoliittisia riskejä sekä hankkeeseen osallistuvan Rosatom-konsernin kytkös Venäjän turvallisuuspoliittisten päämäärien ajamiseen.
 – Tällaisten riskianalyysien tekeminen on jossain määrin yleistynyt. Näemme aiempaa selkeämmin, että sellaiseen voisi tässä yhteydessä olla syytä, puolustusministeriön kiinteistö- ja ympäristöyksikköä johtava  Sara Kajander  kertoo STT:lle.
 Kajanderin mukaan analyysin laatisi useista eri viranomaisista ja asiantuntijoista koottu työryhmä.
 Hän ei kommentoi, millaisia vaatimuksia analyysi voisi asettaa hankkeelle tai voisiko se uhata koko hankkeen toteutumista. Hänen mukaansa kyseinen kysymys olisi analyysissa selvitettävä asia, samoin kuin se, millaisia riskejä kytkös Venäjälle tuo hankkeeseen.
 – Niitäkin pitäisi selvittää riskianalyysissa. Jos asia olisi meidän näkökulmastamme selvä, se olisi nostettu lausunnossa esille, Kajander sanoo.
 Ministeriö kommentoi aiempaa perusteellisemmin
 Esitys riskianalyysista kuuluu osaksi ministeriön tuoreinta lausuntoa ydinvoimalahankkeesta, joka on tarkoitus toteuttaa Pyhäjoelle Pohjois-Pohjanmaan rannikolle.
 Lausunto on annettu työ- ja elinkeinoministeriölle (TEM) syyskuun puolivälissä, koska Fennovoima on aiemmin tänä vuoden keväänä päivittänyt voimalan rakentamislupahakemusta.
 Lupahakemuksen päivittämisen tarve tuli esille TEM:n ja Fennovoiman välisissä palavereissa, kertoo yhtiön projektijohtaja  Jouni Takakarhu . Alkuperäisestä hakemuksesta on kulunut vuosia, joten hankkeen eri osa-alueilla on ehtinyt tapahtua kehitystä.
 Uudessa lausunnossaan puolustusministeriö kiinnittää huomiota myös hankkeen taloudellisiin ja geopoliittisiin riskeihin sekä vetoaa siihen, ettei ydinvoimalan polttoainetta hankita yksinomaan Venäjältä.
 Vastaavia huomioita ministeriö toi esille jo aiemmassa lausunnossaan vuonna 2014, mutta tällä kertaa asioita on avattu perusteellisemmin. Kajander kiistää, että puolustusministeriö olisi tiukentanut kantaansa Hanhikivi 1 -voimalahanketta kohtaan.
 – Kyllähän nämä asiat on nostettu esille aikaisemmin. Nyt niitä on kuvattu laajasanaisemmin. Olemme nähneet, että aiempaa lausuntoamme ei ole huomioitu, Kajander sanoo.
 Ministeriön mukaan polttoaineen hankinnan hajauttaminen olisi "erittäin keskeistä", kuten hankkeen periaatepäätöksessä on aikanaan linjattu. Aiemmassa lausunnossa ministeriö vain toi ilmi, ettei polttoaineen osto ollut enää hajautettua.
 Laitoksen polttoaine ostettaisiin ainakin ensimmäiset kymmenen vuotta yksinomaan Rosatomin kautta. Hankintaa voi sen jälkeen jatkaa Venäjältä, mutta sopimukset mahdollistaisivat hankinnan myös muualta.
 – Se on tarkastettu, että maailmalta löytyy polttoainetta, joka soveltuu myös tähän reaktoriin, Fennovoiman Takakarhu sanoo.
 Energia vallankäytön välineenä
 Hanhikiven ydinvoimalahanke on kiinteästi kytköksissä Venäjään, sillä venäläinen valtionyhtiö Rosatom on tytäryhtiöidensä kautta Fennovoiman osaomistaja ja laitostoimittaja.
 Puolustusministeriön mukaan hankkeessa tulee tunnistaa se, että maailmanlaajuinen pyrkimys irtautua fossiilisista polttoaineista saattaa vaikuttaa siihen, miten energiaa käytetään globaalin vallankäytön välineenä.
 – Kun energiamurroksen yhteydessä uudentyyppiset käyttövoimaratkaisut otetaan käyttöön, fossiiliseen energiaan vahvasti nojaavilla talouksilla on painetta sopeuttaa omaa järjestelmäänsä näihin muutoksiin. Tällöin voi nousta esille erilaisia ristiriitatilanteita, Kajander sanoo.
 Kun Fennovoima haki valtiolta periaatepäätöstä hankkeelle vuonna 2009, puolustusministeriö ei lausunut asiasta mitään. Tuolloin hankkeessa toimi saksalainen energiakonserni E.ON. Myöhemmin E.ON vetäytyi hankkeesta, ja sen korvasi Rosatom.
 Ministeriö on suhtautunut myönteisesti siihen, että voimala parantaisi Suomen huoltovarmuutta. Sähkön tuonti kattaa noin viisi prosenttia energiankulutuksesta ja noin 20 prosenttia sähkönkulutuksesta Suomessa.
 – Lähtökohtaisesti uuden ydinvoimalan rakentaminen ja sen olemassaolo parantaa energiaomavaraisuutta. Toki hajautetulla polttoaineratkaisulla tilanne olisi selkeämpi, Kajander sanoo.
 Myöhästyminen nostanut kustannuksia
 Puolustusministeriö kiinnitti lausunnossaan huomiota myös Venäjän talouskehityksen ja Venäjä-pakotteiden luomiin epävarmuuksiin, mitkä voivat sen mukaan heijastua voimalahankkeen rahoitukseen.
 Keväällä huhtikuussa päivitetyssä hakemuksessa myös Fennovoima itse on myöntänyt turvallisuuspolitiikan varjostavan voimalan rakentamista. Sen jälkeen, kun Rosatom on tullut osalliseksi projektiin, länsimaat ovat asettaneet Venäjälle useita pakotteita, esimerkiksi Krimin valloittamisen myötä.
 – Kansainvälisten suhteiden heikkeneminen ja pakotteet voisivat vaikuttaa etenkin projektin etenemiseen aikataulussa ja projektin rahoitukseen, yhtiö katsoo päivitetyssä hakemuksessaan.
 Hankkeen venyminen on jo nyt nostanut sen kustannuksia. Projektin kustannusarvio on nykyisin 7–7,5 miljardia euroa. Haarukka on kasvanut puolella miljardilla eurolla.
 Kasvaneet kustannukset ovat pääosin Fennovoiman oman organisaation kuluja, sillä laitoksen toimitussopimus on kiinteähintainen.
 Takakarhu ei ota kantaa siihen, miten yhtiön omistajat ratkaisevat tarvittavan rahoituksen kasvamisen. Fennovoimassa on mukana yli 40 kunnallista energiayhtiöitä.
 – Omistajat ovat sitoutuneet rahoittamaan projektin. Siellä ei ole summalle mitään takalautaa. Kyseessä on ollut alun perin arvio, jota tarvittaessa päivitetään, hän sanoo.
 Kaksi kolmasosaa Fennovoimasta omistaa Voimaosakeyhtiö SF, jonka muodostavat lukuisat suomalaiset energiayhtiöt ja eräät kookkaat teollisuusyritykset. Mukana ovat muun muassa Fortum, Turku Energia ja Vantaan Energia sekä Outokumpu ja SSAB. Lopusta kolmanneksesta vastaa Rosatom.
 Takakarhu arvioi, että Rosatomin osallisuuden synnyttämä poliittinen keskustelu on rauhoittunut, eikä hankkeessa ole nähtävissä erityistä poliittista riskiä. Projektijohtaja myös näkee, että Rosatomin osallisuus auttaa turvaamaan hankkeen rahoitusta ja osaamista. Hän ei usko, että voimalahanke päätyy pakotelistalle.
 – Jos tilanne menee niin pitkälle, että asetetaan pakotteita, joissa Rosatom tai tämä projekti on mukana, totta kai ne voivat vaikuttaa hankkeeseen.
 Turvallisuusarvion aineistoa puuttuu yhä
 Hanhikiven voimalahanke on ollut pitkä. Fennovoima jätti rakentamislupahakemuksen alun perin vuonna 2015.
 Valmistumisaikataulu on venähtänyt viisi vuotta. Alkuperäisen aikataulun mukaan voimalan rakentamisen piti olla vuoden 2021 aikoihin loppusuoralla niin, että yhtiö voisi hakea käyttölupaa.
 Nyt Fennovoiman tavoitteena on saada rakentamislupa valtiolta kesään 2022 mennessä. Rakentamislupaa ei voi saada ennen kuin Säteilyturvakeskus (STUK) on antanut hankkeesta myönteisen turvallisuusarvion.
 Turvallisuusarvion laatiminen on puolestaan kesken, sillä Fennovoima ei ole toimittanut STUK:lle kaikkea sen kaipaamaa materiaalia. Viranomainen on ilmaissut varauksensa materiaalin ripeästä saamisesta.
 – Fennovoiman arvion mukaan puuttuvien asiakirjojen ensimmäiset toimitukset ajoittuvat vuodelle 2021. Tähän sisältyy STUKin arvion mukaan epävarmuuksia huomioiden aiempien toimituserien viiveet, STUK kertoi syyskuussa lausunnossaan.
 Takakarhu kertoo, että Fennovoiman tavoitteena on toimittaa viimeiset tarvittavat materiaalit viranomaiselle tammikuussa. Tämän jälkeen lupa-aikataulun pitävyydessä ei tosin ole pelivaraa, jos käsittely STUK:ssa venyy tai viranomainen esittää suuria korjauksia.
 – Siinä on pieni aikatauluriski, että rakentamisluvan saaminen voi viivästyä syksylle, mutta yritämme kesään vielä, Takakarhu sanoo.
 Osatoimitukset vaikeuttavat perehtymistä kokonaisuuteen
 STUK:n projektipäällikkö  Janne Nevalainen  korostaa, ettei viranomainen kommentoi Fennovoiman esittämän aikataulun realistisuutta.
 – Meidän on vaikea antaa arviota, kun luvitussuunnitelmaa ei ole sisässä ja aineistotoimituksia on yhä tulossa. Arvioimme sitä sitten pala kerrallaan. Me emme ole tämän hankkeen aikataulutoimisto, Nevalainen sanoo.
 Fennovoima ja laitoksen toimittava Rosatomin tytäryhtiö Raos Project ovat luovuttaneet STUK:lle kaivattua aineistoa erissä. Nevalaisen mukaan ratkaisu hankaloittaa siihen perehtymistä, miten voimalan eri järjestelmät toimivat yhdessä.
 – Se on rakentamislupavaiheen turvallisuusarvion keskeinen idea, että laitoksen toimintaa katsotaan kokonaisuutena.
 Luvitussuunnitelmassa Fennovoiman pitäisi kertoa STUK:lle, missä järjestyksessä se toimittaa dokumentteja ja miten ne muodostavat loogisen kokonaisuuden. Alun perin huhtikuuhun mennessä odotettua suunnitelmaa toivotaan nyt marraskuussa.
 Sopeutuminen suomalaisiin standardeihin kesti
 Ydinenergia-asetus määrittää kymmenen selvitystä, jotka rakentamisluvan hakijan on toimitettava Säteilyturvakeskukselle.
 Niistä laajin on turvallisuusseloste, josta Nevalaisen arvion mukaan viranomainen on saanut noin puolet. Toinen laaja kokonaisuus, todennäköisyysperusteinen riskianalyysi, puuttuu kokonaan.
 – Riskianalyysista olemme saaneet materiaalia vastaavasta referenssilaitoksesta, mutta aineiston pitää koskea spesifisti Hanhikiveä, Nevalainen sanoo.
 Takakarhu tunnustaa, että viivästyksissä on osittain ollut kyse venäläisten ja suomalaisten standardien eroista. Hänen mukaansa Rosatomilla meni yllättävän paljon aikaa sopeutua STUK:n vaatimuksiin ja länsimaisiin standardeihin.
 Hän nostaa esille tarpeen käydä läpi niin rakennusmääräyksiä, sähköstandardeja kuin automaatioon liittyviä järjestelmiä.
 – Lopputuotteessa ero ei ole järin suuri, mutta heidän pitää iso määrä suunnittelua päivittää länsimaisten standardien mukaan. Siinä on yksinkertaisesti paljon työtä, Takakarhu sanoo.
 Hän myös huomauttaa, että Hanhikivelle työstetään maan ensimmäistä reaktoria nykyisten ydinturvallisuusohjeiden mukaan.
 STUK:n Nevalainen ei kuitenkaan allekirjoita ajatusta, että suomalaisten viranomaisten vaatimukset ydinvoimaloille olisivat muuttuneet keskeisesti. Hänen mukaansa niihin on tehty viime vuosina lähinnä selkeytyksiä ja jopa helpotuksia.
 – Toki voi olla sellaista, että jos laitokset on laadittu jonkin muun maan vaatimuksia vasten, niin ei ole ymmärretty suomalaisia vaatimuksia. Siitä johtuen täytyy esimerkiksi tehdä sitten lisäanalyyseja tai muutettava järjestelmiä tai rakenteita, Nevalainen sanoo.
 Toiselle reaktorille yhä tilaa
 Fennovoiman nykyarvion mukaan Hanhikiven voimalan kaupallinen käyttö alkaa vuonna 2029.
 Pyhäjoella voimala-alueen rakentaminen on jo hyvässä vauhdissa. Fennovoima on jättänyt myös tilavarauksen toiselle reaktorille. Takakarhu huomauttaa, että päätöstä toisesta reaktorista ei ole kuitenkaan tehty.
 – Infrastruktuuri ei enää kovin paljon vaadi muutoksia, jos toinen reaktori tulisi. Toisen reaktorin kustannukset olisivat silloin aika paljon pienempiä kuin ensimmäisellä, hän sanoo.

Puolustusministeriö haluaa riskianalyysin Fennovoiman ydinvoimalahankkeesta – yhtiö tunnustaa Venäjä-kytköksen riskin projektille


Summary: Kiinnostus kiertotalouteen kasvaa rakennusalalla. Kunnat ja yritykset etsivät nyt keinoja siihen eri puolilla maata. Myös tuleva lakiuudistus ohjaa rakentajia kiertotalouteen.

Kaksikerroksinen hirsitalo seisoo autiona mikkeliläisessä maalaismaisemassa. Viimeiset asukkaat sulkivat ovet perässään kymmeniä vuosia sitten, ja talo jäi säiden armoille.
 Nyt rakennus saa uuden elämän. Lautaverhoilun ja sisätilojen pinkopahvien välistä löytyy yli satavuotias hirsikehikko, josta tehdään talousrakennus uuteen paikkaan.
 Se on ympäristöteko.
 Puolet maapallon luonnonvaroista ja noin 40 prosenttia jalostamattomasta energiasta kuluu rakennuksissa ja rakentamisessa. Rakennussektori tuottaa globaalilla tasolla reilun kolmanneksen kasvihuonepäästöistä ja vajaan kolmanneksen jätteestä.
 Yksi ratkaisu ympäristökuormaan on kiertotalous. Se tarkoittaa, että luonnonvarat pysyvät käytössä mahdollisimman pitkään.
 Rakentamisessa kiertotaloutta on esimerkiksi purkumateriaalien käyttö sekä siirrettävien ja muokattavien tilojen teko. Materiaaleja ja energiaa säästyy, kun vanhoja rakenteita ja kokonaisia rakennuksia käytetään uudelleen.
 – Rakennusala suhtautuu vielä kiertotalouteen hieman epäillen, mutta muutaman viimeisen vuoden aikana kiinnostus ja motivaatio ovat selvästi lisääntyneet. Etenkin nuoret pitävät kiertotaloutta asiana, johon pitää mennä, sanoo yliarkkitehti  Harri Hakaste  ympäristöministeriöstä.
 Valmisteilla oleva kaavoitus- ja rakentamislaki ohjaa jatkossa rakentajia kiertotalouteen. Homma ei ole ongelmatonta, mutta malleja etsitään ja kokeillaan nyt eri puolilla Suomea. Mukana on järjestöjä, oppilaitoksia, kaupunkeja, kuntia ja yrityksiä.
 – Kiertotalousratkaisuilla on myös merkittävä myönteinen ilmastovaikutus, Hakaste toteaa.
 Uusi elämä vanhoille hirsille
 Mikkelissä kaupungin kehitysyhtiö etsii maaseudun tyhjiä hirsirakennuksia ja paikallisia rakennusalan yrityksiä purkamaan ja uudelleen pystyttämään niitä. Hirret sopivat myös vanhojen hirsitalojen korjaamiseen.
 Yhden 30 neliöisen hirsiaitan uudelleenkäyttö vähentää hiilidioksidipäästöjä yli kahden suomalaisen vuotuisten asumisesta aiheutuvien päästöjen verran.
 Vanhan hirsitalon purku ja siirto aiheuttaa yli 90 prosenttia pienemmät hiilidioksidipäästöt kuin uuden puun hankinta ja hirsien valmistus vastaavaa taloa varten, selviää kehitysyhtiö MikseiMikkelin ja Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun laskelmista.
 – On ympäristöteko pelastaa vanha rakennus ja käyttää sitä uudelleen joko sellaisenaan tai osittain, sanoo kiertotalousasiantuntija  Raimo Lilja  MikseiMikkelistä.
 Tavoitteena on, että ensimmäiset hirsirakennukset nousisivat uusille sijoilleen tämän vuoden puolella. Kaksikerroksinen vanha talo saa kuitenkin odottaa uutta pystytystä todennäköisesti ensi kevääseen.
 Varastorakennus purkutiilistä
 Punaiset tiilet komeilivat aiemmin Kansallisteatterin pienen näyttämön sisäseinissä, mutta saivat lähteä peruskorjauksen yhteydessä. Nyt ne odottavat Vantaan Tikkurilan Paviljonkikoulun pihalla muuraria, joka tekee niistä uuden varastorakennuksen seinät.
 – Tämä on aika uutta Suomessa. Laatukriteerit, sisäilma-asiat ja pelotkin vaikuttavat siihen, voiko vanhoja materiaaleja käyttää uusissa rakennuksissa, sanoo CIRCuIT-hankkeen projektikoordinaattori  Kimmo Nekkula  Vantaan kaupungilta.
 Vantaalla ei vielä tiedetä, millaiset ympäristövaikutukset vanhojen tiilien käytöllä on. Asiaa tutkitaan EU-hankkeessa.
 Ympäristövaikutuksista antaa viitteitä esimerkki Tanskasta. Kööpenhaminassa kunnostettiin ja laajennettiin koulua tiilillä, jotka tulivat puretusta sairaalasta. Kierrätetyt tiilet pienensivät rakennustyön hiilijalanjälkeä reilulla 70 tonnilla. Se on lähes yhtä paljon kuin 30 suomalaisen asumisesta aiheutuu vuosittain.
 Vanhoista rakennuksista löytyy tiilien ohella paljon muutakin hyödynnettävää. Uuteen käyttöön kelpaisivat esimerkiksi kokonaiset betoniseinät ja puuosat. Myös ikkunoita, ovia, sähkö- ja elektroniikkalaitteita sekä muuta irtainta voisi hyödyntää uudelleen nykyistä enemmän, listaa Kimmo Nekkula.
 – Rakennusosia ei kovin paljoa tänä päivänä hyödynnetä, mutta potentiaalia olisi. Pyrimme laajentamaan tällaista toimintaa.
 Mutkia matkassa
 Vantaan kiertotaloussuunnitelmat olivat aluksi paljon kunnianhimoisempia. Tarkoituksena oli ottaa kahdesta purettavasta koulusta enemmänkin materiaaleja uuteen rakennukseen, mutta muun muassa aikataulut ja kilpailutukset estivät sen.
 Vastaaviin ongelmiin on törmätty Mikkelissä. Siellä purettiin vastikään kaksi isoa sairaalarakennusta. Purkumateriaaleista yli 90 prosenttia kierrätettiin muun muassa teiden alustoiksi, mutta sellaisenaan rakennuskäyttöön tiensä löysivät vain vanhat paloportaat.
 – Uuden kohteen suunnittelussa ei ollut ajoissa tiedossa, että purkukohteista olisi ollut saatavissa jotain. Kierrätysmateriaalin hyödyntäminen uudessa rakennuksessa vaatii aika paljon lisätyötä esimerkiksi lujuuslaskelmissa, Raimo Lilja MikseiMikkelistä sanoo.
 Rakenteiden uudelleenkäyttö pitäisi Liljan mukaan huomioida jo alkuperäisen rakennuksen suunnittelussa.
 – Lyhyellä tähtäimellä voimme tehdä kaikenlaista pientä. Suuri muutos tulee vasta, kun rakennukset suunnitellaan alunperinkin purettaviksi tai siirrettäviksi, Lilja toteaa.
 Siirrettävä talo
 Lohjan asuntomessualueelle kohosi kesällä talo, jonka voi ottaa mukaan, kun muuttaa. Talo voi myös kasvaa tai pienentyä sitä mukaa, kun perheen koko muuttuu.
 Siirtely ja muokkailu onnistuu näppärästi, koska talo on rakennettu moduuleista ja siinä on kevyt teräsrunko. Lisäksi rakennuksella ei ole raskaita perustuksia, vaan se on maassa kiinni teräsruuvipaaluilla. Ne eivät jätä maahan jälkiä.
 – Nykyään on paljon kiinteistöjä tyhjillään, kun työn mukana on täytynyt muuttaa paikkakuntaa. Siirrettävän talon avulla emme ole enää kiinni paikassa, kun kodin saa mukaansa, sanoo Lundell Oy:n toimitusjohtaja  Leena Lundell .
 Yritys rakensi siirrettävän talon asuntomessuille, koska ne järjestettiin sen kotipaikkakunnalla. Yleensä se ei valmista kokonaisia rakennuksia, vaan toimittaa elementtejä muiden tarpeisiin.
 – Kiertotalous on ainoa tie. Meillä ei ole mitään muuta mahdollisuutta, koska ylikäytämme maapallon raaka-aineita, Lundell toteaa.
 Lohjan talossa on myös hyödynnetty runsaasti kierrätysmateriaaleja. Esimerkiksi teräsrungosta noin 30 prosenttia on romurautaa. Prosentti voisi olla isompikin, mutta tällä hetkellä romurautaa ei ole tarjolla enempää.
 Lundell liputtaa teräksen puolesta. Se on puuta ja betonia kevyempi ja siksi helpommin siirreltävä materiaali.
 – Nyt on tuotu vääristävän tuen avulla esiin puurakentamista. Jos kaikki pitää rakentaa puusta, tukahdutetaan eri materiaalien innovaatiot, emmekä pääse parhaaseen lopputulokseen, Lundell toteaa.
 Finlandian väistötiloista kouluksi
 Siirrettäviä rakennuksia kohoaa muuallekin.
 Helsingissä Töölönlahden rannassa seisoo puinen kehikko. Siitä tulee pian Pikku-Finlandia-rakennus, joka toimii Finlandia-talon väistötilana peruskorjauksen ajan. Myöhemmin sama rakennus siirretään toisaalle koulun väistötilaksi.
 – Tämä on erinomainen esimerkki kiertotalouden ja muuntojoustavuuden ajattelusta, johon rakentamisessa pitäisi mennä laajemminkin, sanoo Aalto-yliopiston professori  Matti Kuittinen .
 Pikku-Finlandian hiilijalanjälki jää neljännekseen uusien väistötilojen rakentamisesta, jos rakennusta käytetään 60 vuoden ajan ja se siirretään viiden vuoden välein. Mitä pidempään rakennusta käytetään, sitä ympäristöystävällisempää on tehdä siitä siirrettävä.
 Pikku-Finlandia koostuu lohkoista samaan tapaan kuin moduulirakenteinen omakotitalo Lohjalla.
 Moduulirakentaminen ja lohkoajattelu on rakentamisessa yleistä nykyisin. Siksi valtaosa uusista rakennuksista voitaisiin Kuittisen mukaan suunnitella siirrettäviksi melko helposti. Palkintona olisi joustavuus.
 – Siirrettävän rakennuksen suunnittelu ei ole mitään rakettitiedettä, Kuittinen toteaa.
 Bisnestä yrittäjille
 Ympäristöministeriön Harri Hakaste toivookin yrityksiä nykyistä aktiivisemmin mukaan rakentamisen kiertotalouteen ja toimintamallien kehittelyyn.
 – Siinä olisi nyt merkittävä kasvupotentiaali, Hakaste sanoo.
 Ristiriitaisia tunteita
 Pirjo Taina  katselee mikkeliläisen hirsitalon purkutöitä naapurista mökiltään.
 Taina vietti iloisia päiviä talossa 1960-luvulla, jolloin se oli kesäkäytössä.
 Parikymmentä vuotta sitten anoppi testamenttasi talon hänelle ja hänen lapselleen. Sen jälkeen talo on ollut lähes täysin käyttämättä.
 Nyt tunteet ovat ristiriitaisia.
 – Toisaalta tuntuu pahalta, mutta toisaalta on äärettömän suuri helpotus, että talo lähtee pois silmistä. On ollut raskasta katsoa sen ränsistymistä. Tulee hyvä mieli, että se ei lahoa kokonaan, vaan hirret tulevat hyötykäyttöön.

"Tulee hyvä mieli, että talo ei lahoa kokonaan", sanoo omistaja – yli satavuotias hirsitalo saa uuden elämän, ja se on ympäristöteko


Summary: Savolainen kirjavuosi on ollut vilkas. Uutuusromaaninsa ovat julkaisseet muun muassa Savonia-palkitut Antti Heikkinen ja Heidi Jaatinen.

Ihmisillä ja ympäristöllä on kirjailijoille tarinan kannalta suuri merkitys. Myös kirjoittamispaikalla on vaikutusta.
 Osa kirjailijoista pystyy tuottamaan tekstiä missä vain: puistossa, veneessä, ulkomailla, junassa tai ravintolassa. Osalla puolestaan teksti syntyy vain tietyssä paikassa, vaikka tarinan eväät koottaisiin palasina sieltä täältä.
 Savolaiskirjailijat  Heidi Jaatinen  ja  Antti Heikkinen  kertovat ammentaneensa uusimpiin romaaneihinsa  Suvantoon  ja  Latuun  paljon luonnosta. Kiuruvedellä Aittojärven kylässä asuva Jaatinen kuvailee, kuinka hänen kirjoitushuoneestaan avautuu upea, laaja peltomaisema ja puita.
 – Lehdet havisevat tai orava roikkuu ikkunassa, niin kyllä se tulee laitettua kirjoihin. Luonto on hyvin luontevalla tavalla mukana siellä kirjassa, Jaatinen toteaa.
 Jaatisen  Suvanto  on jatkoa  Savonia-palkitulle   Koskelle . Molemmat teokset sijoittuvat kirjailijan kotimaisemiin Kiuruvedelle. Romaaneissa kerrotaan kirjailijan suvun tarinaa vuosikymmenten takaa.
 Katso videolta Heidi Jaatisen koko haastattelu:

 Antti Heikkisen kirjoituspaikat löytyvät joko kotoa tai viime kesänä hankitulta mökiltä Kaavilta. Muutamassa kuukaudessa Heikkinen on oppinut tykkäämään hirsitalon peltomaisemasta sekä läheisestä järvestä.
 – Itse asiassa koko kirja sai alkunsa siitä, että viime syksynä ja talvena tuli liikuttua paljon luonnossa. Se johtui siitä, että työhommat olivat koronan takia vähissä. Sieltä se jostain koko tuo Pauli-juttu pullahti pintaan, muistelee Heikkinen.
 Kuopiolaiskirjailijan uusin romaani  Latu  kertoo nilsiäläisestä mestarihiihtäjä  Pauli Pitkäsestä , joka jatkosodan aikana kuoli tapaturmaisesti kranaatin räjähdyksestä seuranneisiin vammoihin. Heikkinen sai muun muassa  Savonia-palkinnon  esikoisteoksellaan  Pihkatappi .
 Savolainen kirjavuosi on jo tähän mennessä ollut erittäin vilkas. Savonia-raadin luettavaksi päätyy koko vuoden aikana noin sata teosta, joista lopulta palkintoehdokkaat valikoituvat.
 Katso videolta Antti Heikkisen koko haastattelu:

 Lue lisää:
 Finlandia-palkittua teosta jäi kerrostalon kokoinen kasa myymättä – kirjailija jakaa kirjojaan nyt ilmaiseksi kadulla
 Enää ei riitä intohimon kiihkeä polte – lukijat vaativat faktoja historiallisilta romaaneilta

Luonto vaikuttaa tarinoiden syntyyn – videoilla palkitut kirjailijat kertovat, miten metsäretki tai orava päätyvät tekstiin


Summary: Henkirikosten taustalla ovat usein nuorten miesten välienselvittelyt, jotka johtavat helposti koston kierteeseen.

Ruotsia järkyttänyt suositun 19-vuotiaan rapmusiikkitähti Einárin surma Tukholmassa torstai-iltana on viimeisin oire maata piinaavasta jengiväkivallan ongelmasta.
 Pelkästään Tukholmassa oli uutistoimisto TT:n mukaan sattunut tänä vuonna lokakuun puoliväliin mennessä 109 ampumista, joista 20 johti kuolemaan.
 Kriminologi ja jengiasiantuntija  Camila Salazar  nuorisotyökeskus Fryshusetista sanoi Aftonbladetille, että tällaisissa tapauksissa riski koston kierteeseen ja uusiin väkivallantekoihin on suuri.
 – On kamalaa, että taas yksi nuori mies on murhattu. Tämä ongelma on eskaloitunut, emmekä ole pystyneet kääntämään tätä kehityskulkua, Salazar sanoi.
 Useimmissa Ruotsin ampumistapauksissa kyse on rikollisuuteen sekaantuneiden nuorten miesten välienselvittelyistä.
 – Se ei tarkoita, että ammutuksi tuleva henkilö olisi mikään superrikollinen. Sitä voi joutua ammutuksi jonkun toisen konfliktin takia tai tulla sekoitetuksi johonkin toiseen, sanoo kriminologi  Sven Granath  TT:lle.
 Monet Ruotsin surmista ovat hyvin suunniteltuja
 Yhteenottojen taustalla on usein huumerikollisuutta ja kiristystä. Rahaan liittyvät riidat voivat kuitenkin sekoittua henkilökohtaisempiin motiiveihin, jotka helposti johtavat väkivallan kierteeseen.
 – Joskus henkilökohtaiset kostomotiivit kulkevat rinta rinnan alun perin taloudellisten motiivien kanssa. Asiasta tulee henkilökohtainen ja reaktio loukkauksiin. Kyse on oman voiman osoittamisesta, Granath kertoo.
 – He (nuoret miehet) ovat osa alakulttuuria, jossa pätevät erilaiset säännöt. Se on rinnakkainen oikeusjärjestelmä, jossa brutaalein usein voittaa.
 Monet murhista ovat julmia ja teloitustyylisiä. Granathin mukaan useimmat kuolemaan johtavat ampumiset vaikuttavat myös olevan hyvin suunniteltuja.
 – Usein ampuminen on ulkoistettu. Se on melkein kuin ryhmäprojekti, se jolla on motiivi, ei välttämättä käytä asetta. Mukana on useita ihmisiä, joku järjestää kulkuvälineen, joku hoitaa aseen.
 Jengiväkivallan kasvava ongelma on puhuttanut Ruotsissa jo vuosia, ja sen ratkaisemiseksi on käynnissä erilaisia ohjelmia.
 Raptähti Einárin surman jälkeen useat poliitikot vaativat julkisuudessa kovempia toimia väkivallan lopettamiseksi.
 Surmaan liittyy tapporaha tai kidnappaus?
 16-vuotiaana musiikkiuralle päätynyt Einár, oikealta nimeltään  Nils Kurt Erik Einar Grönberg , palkittiin viime vuonna Ruotsin Grammis-palkinnolla vuoden tulokkaana. Hänellä oli rikostaustaa.
 Muutama päivä ennen surmaa sosiaalisessa mediassa oli Aftonbladetin mukaan julkaistu viestejä, jotka vaikuttivat räppäriin kohdistetuilta uhkauksilta. Erään lehden lähteen mukaan räppäristä oli luvattu tapporaha.
 Ruotsalaismedian mukaan Einárin surma saattaa liittyä keväällä tapahtuneeseen henkirikokseen.
 Aftonbladetin  tietojen mukaan Grönberg ja kaksi muuta otettiin kiinni pari viikkoa sitten tukholmalaisessa ravintolassa tapahtuneen puukotuksen jälkeen. Heidät kuitenkin vapautettiin myöhemmin näyttöön liittyneiden ongelmien vuoksi.
 Viime vuoden keväällä Grönberg siepattiin. Räppäri oli kutsuttu todistamaan sieppauksesta hovioikeuteen ensi viikolla, mutta Aftonbladetin mukaan tämä ei aikonut osallistua oikeusistuntoon.
 Lehden mukaan  vuoden aikana Ruotsissa on ollut yli 270 ampumista, joissa on kuollut yhteensä 40 ihmistä.

Nuoren räppärin surma puhuttaa Ruotsissa, jossa jengiväkivaltaa ei ole saatu kuriin


Summary: Rohkeat kukkakuosit yhdistävät kimonoa ja suomalaista 1960-luvun tekstiilisuunnittelua. Nostalgiset kankaat kaivettiin uudelleen myös kotimaiseen vaatemallistoon Forssan museon arkistosta.

Varsin moni Forssassa aikoinaan suunniteltu kangaskuosi on päässyt Finlaysonin uuteen mallistoon. Paluun tekee myös kotitakki – tai oikeastaan kotimekko, joka ommellaan nyt Taimi-kankaasta. 1960-luvun alun tyyliä kuvastavan kuosin suunnitteli vuonna 1961 forssalainen  Aini Vaari , joka työskenteli Finlaysonilla Forssan ateljeen suunnittelijana 50–70-luvuilla.
 Vuosikymmeniä sitten kotimekko syntyi arkiseen tarpeeseen. Äidit tarvitsivat sisätakin, joka yllä voi tehdä kotitöitä likaamatta muita vaatteita.
 – Tämän päivän kotimekko on arkinen, mutta siisti asu. Sen taskuihin saa avaimet ja kännykän, jos tulee kiire ulos, kertoo Finlaysonin pääsuunnittelija  Osmi Koskinen .
 Mekko on osa yrityksen uutta, ensimmäistä kotimaista vaatemallistoa 1970-luvun jälkeen. Koskinen sanoo, että Finlayson on vuosien mittaan tehnyt paljon yhteistyötä Forssan Kuosikeskuksen ja forssalaisten suunnittelijoiden kanssa.
 – Esimerkiksi Aini Vaarin kanssa olemme tehneet töitä vuosikausia. Olemme saaneet häneltä paljon vinkkejä vanhoista kuoseista.
 Forssan museon amanuenssi Asta Louhelo ja projektikoordinaattori Kristiina Huttunen iloitsevat aalto-kuosin väreistä.  Ville Välimäki / Yle
 Nyt arkistojen kätköistä on nostettu kangasmalleja uuteen vaatetuotantoon. Tekstiiliperintö on tallessa Forssan museon uuden Kuosikeskuksen arkistoissa palo-ovien takana. Sieltä löytyy suuri määrä kangasnäytteitä ja kuosien malleja eri vuosikymmeniltä.
 Painotekniikka ja muoti sanelivat kuosien malleja
 Eri vuosikymmenten kangasmalleilla on oma leimansa. 1960-luvulla Finlaysonin kuosit olivat värikkäitä ja kirkkaita. Yhdessä kankaassa oli paljon oranssia, keltaista, turkoosia ja vihreää, koska Forssassa pystyttiin käyttämään saman aikaisesti eri värejä kankaita painettaessa.
 Kukkakuosit olivat trendikkäitä.
 – Värit kirkastuivat. 1950-luvun himmeistä ja tyylikkäistä pastelleista hypättiin leiskuvampaan suuntaan. Kuosit olivat kaksiulotteisia ja voimakkaasti abstraktimpia, kertoo Forssan kuosikeskuksen projektikoordinaattori  Kristiina Huttunen .
 1980-luvulla kuoseissa seurattiin kansainvälisiä trendejä.  Ville Välimäki / Yle
 Geometriset kuviot ja pienempi kuosimaailma leimasivat 1970-luvun kankaita. Kansallisromanttistakin kuviomaailmaa näkyi. Tällöin tekstiilivalmistusta sääteli myös öljykriisi ja painetut kuosit jäivät vähemmälle. Samaan aikaan värit kovenivat, kertoo Kristiina Huttunen.
 – Erilaiset päävärien yhdistelmät, kova punainen ja tumma sininen, toisaalta taas valkoinen ja musta, olivat tyypillisiä 70-luvulla. Samaan aikaan värit olivat mausteisia ja maanläheisiä. Yhden vuosikymmenen aikana saatettiin tehdä erilaista suunnittelua.
 Suomessakin ryhdyttiin seuraamaan enemmän kansainvälisiä trendejä 1980-luvulla. Silloin suunnittelussa rikottiin kuosin pintaa ja esittävä muotoilu vaihtui pinnan rakentamiseen erilaisin tekstuurein.
 – Luonnoksia saatettiin tehdä juuriharjalla tai erilaisilla hiertimillä. Näin saatiin aikaan tietynlainen pinta. Värit pelkistyivät, tyhjä tila ja minimalismi nousivat muotiin, kertoo Huttunen.
 Vaatetuotanto hiljeni 1990-luvulla, kun idänkauppa tyrehtyi.
 Forssan museon Kuosikeskuksessa tekstiiliaineisto on visusti arkistoituna.  Ville Välimäki / Yle
 Japanilaiset kiinnostuivat kukkakuoseista
 Suomalaiset tekstiilit ovat jo varhaisvaiheessa herättäneet kiinnostusta ulkomailla. Vuosikymmeniä sitten Finlaysonin, Nanson ja Marimekon vaatevienti oli merkittävää. Finlayson vei vaatteita Keski-Eurooppaan, Neuvostoliittoon, Yhdysvaltoihin ja Ruotsiin. Nyt vanhoista kuoseista valmistetut vaatteet menevät ainakin ensin kotimaan myyntiin.
 Retrolla on nostalgia-arvonsa.
 – Kaipaamme mennyttä. Voi olla, että retrolla on merkitystä nimenomaan heille, jotka ovat eläneet nuoruuttaan tai syntyneet 1970-luvulla. Kuosit saattavat tuntua kotoisilta, pohtii projektikoordinaattori Kristiina Huttunen.
 Japaniin yhteyksiä pitävä projektityöntekijä Reika Vesala Forssan museosta kertoo, että suomalaisilla ja japanilaisilla kuoseilla on yhtäläisyyksiä. Ville Välimäki / Yle
 Finlaysonin pääsuunnittelija Osmi Koskinen uskoo, että edessä on jälleen valoisampi tulevaisuus myös ulkomailla. Esimerkiksi japanilaiset ovat kiinnostuneet suomalaisesta tekstiilisuunnittelusta. Finlaysonin 200-vuotisjuhlanäyttely kiertää parhaillaan Japania ja on nyt Kiotossa. Mukana on materiaalia myös Forssan Kuosikeskuksesta.
 Japaniin yhteyksiä pitävä projektityöntekijä  Reika   Vesala  Forssan museostakertoo, että suomalaisilla ja japanilaisilla kuoseilla on yhtäläisyyksiä.
 Esimerkiksi japanilaisessa kimonossa on suomalaisia kuoseja muistuttavia isoja, rohkeita kukkakuoseja ja selkeitä linjoja. Yhtäläisyyksiä saattaa olla myös kuvioiden aiheissa.
 – Japanilaisilla ja suomalaisilla saattaa olla samanlainen luontoyhteys ja yhteys ympäröivään maailmaan. Tämä voi ulottua jopa kaukaisiin kansanuskoihin. Kalevalakin on käännetty japaniksi, muistuttaa Vesala.

Suomalaiset retrokankaat kiehtovat japanilaisia – niistä löytyy yhteys kimonoon


Summary: YK:n Pohjois-Korean ihmisoikeusraportoija Tomas Ojea Quintana on syvästi huolissaan koronasulun heikentämästä elintarviketilanteesta.

Pohois-Korea on riippuvainen rajakaupasta. Nyt rajojen sulku estää ihmisiltä jopa peruselintarvikkeiden hankkimisen.
 YK:n Pohjois-Korean ihmisoikeusraportoija  Tomas Ojea Quintana  käyttää raportissaan poikkeuksellisen suoraa kieltä.
 Entinen Myanmarin lähettiläs esitteli Pohjois-Koreaa koskevaa raporttia perjantaina Etelä-Korean pääkaupungissa Söulissa.  YK-raportti  esiteltiin muun muassa raportoijan tviitissä.
 Hänen mukaansa suurin huoli on nyt ruoan riittävyys. Raportoija selvittää, että sekä maasta pakenevia ja sinne pyrkiviä ammutaan rajalla.
 Tomas Ojea Quintana huomauttaa, että Pohjois-Korean johtaja  Kim Jong-un  on joutunut myöntämään elintarviketilanteen kehnouden.
 Erityisen hankalassa asemassa ovat lapset, vanhukset ja vangit. Osa on vaarassa kuolla nälkään.
 YK:n ja muiden järjestöjen avustustoiminta on keskeytynyt ja lähes kaikki ulkomaalaiset ovat poistuneet maasta. Pohjois-Korean avun tarve on kuitenkin edellisvuosia suurempi.
 – Ihmisten ei pitäisi joutua valitsemaan nälkää ja virusta koskevan pelon välillä. Tämän lisäksi kansainväliset työntekijät ja diplomaatit ovat poistumassa Pohjois-Koreasta, sanoo raportoija Tomas Ojea Quintana.
 Pandemia ei tunne rajasulkuja
 YK:n edustajan mukaan lisääntyvä eristäytyminen vähentää Pohjois-Korean saamaa kansainvälistä huomiota.
 – Tilanteen esillä pitäminen on kuitenkin yksi harvoja tapoja ihmisoikeusloukkauksien vähentämiseksi. Myöskään pandemia ei tunne rajoja, sanoo Tomas Ojea Quintana. Hän vaatii muun muassa YK:n pikaista paluuta maahan.
 Raportissa on listattu useita ihmisoikeusrikkomuksia. Pohjois-Koreassa on suuria poliittisten vankien leirejä, lapsityövoimaa ja rajoituksia uskonnon- ja sananvapaudessa. Osa voidaan katsoa myös räikeiksi loukkauksiksi ihmiskuntaa vastaan.
 Nälkäiset ihmiset katsovat ohjuskokeita
 Ihmisoikeusraportoijan mukaan  valtio jatkaa ohjuskokeita  samaan aikaan, kun kansalaiset ovat nääntymässä
 Pohjois-Korea testasi keskiviikkona hypersoonista ohjusta. Samantyyppisiä aseita on kehitteillä myös Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
 Tomas Ojea Quintana huomauttaa, että Pohjois-Korean kiihtyvä asevarustelu lisää jännitystä alueella.
 Perjantaina julkistettu selvitys oli Tomas Ojea Quintanan loppuraportti YK:n yleiskokoukselle. Kokenut diplomaatti pahoitteli, ettei Pohjois-Korea salli hänen mandaattinsa jatkumista ja vierailuja maassa.
 Lue myös:
 Salainen apu pitää maailman suljetuimman valtion pystyssä – katso satelliittikuvista, miten Kiina ujuttaa Pohjois-Koreaan ruokaa ja tavaraa

YK:n raportoija: Koronasulku kiristää Pohjois-Korean rajavalvontaa entisestään, pakoa yrittäviä ammutaan


Summary: Yhtiön mukaan Rosatomilla kesti kauan sopeutua länsimaisiin standardeihin.

Fennovoiman mukaan on olemassa riski, että yhtiön edistämän Hanhikiven ydinvoimareaktorin rakentamisluvan saaminen venyy entisestään ensi syksyyn.
 Keväällä yhtiö kertoi päivitetyssä rakentamislupahakemuksessaan, että sen tavoitteena on saada rakentamislupa valtiolta kesään 2022 mennessä. Voimalan kaupallinen tuotanto on tarkoitus aloittaa 2029, viisi vuotta myöhässä.
 Rakentamislupaa ei voi saada ennen kuin Säteilyturvakeskus (STUK) on antanut hankkeesta myönteisen turvallisuusarvion. Turvallisuusarvion laatiminen on puolestaan kesken, sillä Fennovoima ei ole toimittanut STUK:lle kaikkea sen kaipaamaa materiaalia.
 Yhtiöstä kerrotaan, että Fennovoiman tavoitteena on toimittaa viimeiset tarvittavat materiaalit viranomaiselle tammikuussa.
 – Siinä on pieni aikatauluriski, että rakentamisluvan saaminen voi viivästyä syksylle, mutta yritämme kesään vielä, yhtiön projektijohtaja  Jouni Takakarhu  sanoo.
 Osatoimitukset vaikeuttavat perehtymistä
 Fennovoima ja laitoksen toimittava Rosatomin tytäryhtiö ovat luovuttaneet STUK:lle kaivattua aineistoa erissä. STUK:n projektipäällikkö  Janne Nevalaisen  mukaan ratkaisu hankaloittaa siihen perehtymistä, miten voimalan eri järjestelmät toimivat yhdessä.
 – Se on rakentamislupavaiheen turvallisuusarvion keskeinen idea, että laitoksen toimintaa katsotaan kokonaisuutena, Nevalainen sanoo.
 Viranomainen on ilmaissut varauksensa materiaalin ripeästä saamisesta.
 – Fennovoiman arvion mukaan puuttuvien asiakirjojen ensimmäiset toimitukset ajoittuvat vuodelle 2021. Tähän sisältyy STUKin arvion mukaan epävarmuuksia huomioiden aiempien toimituserien viiveet, STUK kertoi syyskuussa lausunnossaan.
 Takakarhu tunnustaa, että viivästyksissä on osittain ollut kyse venäläisten ja suomalaisten standardien eroista. Hänen mukaansa Rosatomilla meni yllättävän paljon aikaa sopeutua STUK:n vaatimuksiin ja länsimaisiin standardeihin.
 Lue aiheesta lisää:
 Puolustusministeriö haluaa riskianalyysin Fennovoiman ydinvoimalahankkeesta – yhtiö tunnustaa Venäjä-kytköksen riskin projektille

Fennovoiman mukaan Hanhikiven ydinvoimareaktorin rakentamisluvan saaminen voi viivästyä ensi syksylle – yhtiön aiempi tavoite oli kesässä


Perjantaina uutisoitiin, että Yhdysvalloissa lännenelokuva Rustin kuvauksissa  sattui kuolemaan johtanut onnettomuus .
 Oikeusasiakirjojen mukaan elokuvan apulaisohjaaja ojensi näyttelijä  Alec Baldwinille  aseen ja ilmoitti sen olevan "kylmä ase". Se tarkoittaa, ettei asetta ole ladattu patruunoilla.
 Kuitenkin Baldwinin ampuessa aseella kuvaaja  Halyna Hutchins  menehtyi. Ampumisessa haavoittui myös elokuvan ohjaaja  Joel Souza .
 Aseen piti olla paukkupatruunoita ampuva rekvisiitta-ase, mutta  poliisitutkinnan asiakirjojen mukaan siinä oli kuitenkin oikea luoti .
 Rekvisiitta-aseita käytetään elokuvia ja sarjoja kuvattaessa myös Suomessa. Aseet voivat olla paukkupatruuna-aseiksi valmistettuja aseita tai oikeita aseita, jotka on modifioitu ampumaan paukkupatruunoita.
 On myös mahdollista, että kuvauksissa käytetään aseita joilla ei voi ampua lainkaan, jolloin tehosteet lisätään jälkikäteen digitaalisesti.
 Mutta voisiko vastaava tragedia tapahtua Suomessa?
 – Kyllä, mutta vain silloin, jos paikalla ei ole ammattimaista asevastaavaa. Onnettomuus voisi sattua, jos esimerkiksi pieni indie-tuotanto lainaa aseen jostain ja ampuu sillä kuvauksissa, sanoo Yleisradion tehostemestari ja asevastaava  Pasi Laitinen .
 Yleisradion tuotannoissa asevastaava on aina paikalla.
 – Joskus saamme yhteydenottoja pienemmiltä tuotantoyhtiöiltä, jotka haluavat lainata aseita. Jos yhteistyötä tehdään, aseen mukana paikalle lähtee aina asevastaava.
 Työryhmän sooloilu on riski
 Tehostemestari Pasi Laitinen työskenteli asevastaavana vuonna 2017 julkaistun Tuntematon sotilas -elokuvan kuvauksissa. Kuvauksissa käytettiin paukkupatruunoita ampuvia aitoja aseita.
 Asevastaavan tehtävä on vastata aseiden kuljetuksesta, käsittelystä, näyttelijöiden ja työryhmän jäsenten perehdyttämisestä ja heidän kuulonsa suojaamisesta. Aseita käsittelevien avustajien taskut käydään myös läpi siltä varalta, että joku olisi tuonut paikalle oikeita luoteja.
 Asevastaavan tehtävä on tarkistaa ja koeampua aseet.
 – Aseita pidetään myös silmällä jatkuvasti. Jos esimerkiksi maastokohtauksessa ase putoaa tai osuu kiveen, tarkistetaan, ettei siihen ole tullut toimintahäiriötä. Rikkinäisiä aseita ei käytetä.
 Laitisen mukaan hankalimpia tilanteita ovat kuvausten väliset hetket.
 – Jos emme ota aseita pois, niin miten ihmiset käyttäytyvät sen ajan? Aina löytyy joku, joka luulee osaavansa ja tietävänsä. Itse ohjeistan aina, että ase pysyy kotelossa, kunnes sitä käytetään kuvauksissa.
 Laitisen mukaan asevastaavalla on valta keskeyttää kuvaukset, jos mitään luvatonta tapahtuu.
 Paukkupatruunasta voi lentää ruutia
 Paukkupatruunoita ei koskaan ammuta suoraan kohti ihmistä, vaan hieman ohi. Tämäkin kuuluu varotoimenpiteisiin turvallisuuden takaamiseksi.
 Ohi ampumista paikataan kameran kulmalla, joka luo illuusion, että ase osoittaisi suoraan kohti näyttelijää.
 – Paukkupatruuna on luoditon, mutta sen sisällä on ruutia, joten sieltä voi lentää lähietäisyydelle pientä hippua. Se tekisi silmille varmasti kipeää, Pasi Laitinen sanoo.
 Luodillisia aseita ei lähtökohtaisesti kuvauspaikoilla ole. Poikkeuksena ovat esimerkiksi dokumentaariset työt, joissa kuvataan esimerkiksi metsästystä.
 – Tällöinkin Yleisradion asevastaava on paikalla varmistamassa tiimin turvallisuuden, Laitinen kertoo.

Tuntemattoman sotilaan asevastaava: Ammattilaisen läsnäollessa ampumistragedian ei pitäisi olla mahdollinen – sooloilu voi olla turvallisuusriski


Summary: Los Angelesissa on yhteensä 41 000 asunnotonta. Nyt avattu pienkotikylä tarjoaa kodin vain 224:lle. Kylän jokainen mökki on ilmastoitu ja varustettu lämmityksellä ja sähköllä.

Pitkä rivi värikkäitä muutaman neliömetrin kokoisia pikkumökkejä seisoo Arroyo Seco -nimisessä puistossa Los Angelesin kaupungin luoteisosassa.
 Mökkejä on yhteensä 117 kappaletta ja niihin mahtuu yöpymään 224 ihmistä.
 Luvut ovat pieniä verrattuna kaupungin yhteensä  41 000 kodittomaan asukkaaseen , mutta tästä huolimatta kyseessä on koko Yhdysvaltain suurin kodittomille tarkoitettu asuinalue, jossa asukkaat pääsevät asumaan omiin koteihinsa.
 Yhdysvalloissa näitä alueita kutsutaan termillä  tiny home villages  eli pienkotikylät. Pelkästään Los Angelesissa yli 1 000 ihmistä asuu vastaavanlaisissa kylissä.
 Arroyo Secon kylän jokainen mökki on ilmastoitu ja varustettu lämmityksellä ja sähköllä. Paikalliset käsityöläiset ovat kutoneet niiden sänkyihin peittoja, ja mökit on maalannut värikkäiksi joukko taiteilijoita YouTube-tähti  Zach Hsiehin  johdolla.
 – Kodittomuus on valtava ongelma ja humanitaarinen kriisi, kun katsoo miten paljon ihmisiä asuu kadulla Los Angelesissa. On valtava haaste löytää heille kaikille koti, aluetta hallinnoivan Hope of the Valley Rescue Missionin toimitusjohtaja  Ken Craft  sanoi.
 Lisää aiheesta:
 Yhdysvalloissa miljoonat ihmiset ovat vaarassa jäädä kodittomiksi – koronapandemian vuoksi määrätty häätökielto päättyy tänään
 Koronavirus pahentaa Los Angelesin asunnottomuutta – telttaleirit paisuvat ja hätämajoitusta löytyy vain osalle riskiryhmästä

Kaliforniassa etsitään ratkaisua kodittomuusongelmaan rakentamalla minitaloja – katso video Yhdysvaltain suurimmasta "pienten kotien kylästä"


Summary: Kokemäen seurakunnassa luottamushenkilöt ovat vuosien varrella ajautuneet eri linjoille jo useamman kirkkoherran kanssa. Uusin kirkkoherra on ehtinyt olla seurakunnassa vasta kaksi kuukautta.

Kokemäen seurakunta on tullut viimeisimmän vuosikymmenen aikana tunnetuksi  jatkuvista kiistoistaan , joissa seurakunnan luottamushenkilöt ovat ajautuneet napit vastakkain kirkkoherran kanssa. Kiistoille ei näy loppua.
 Uusin käänne seurakunnassa on, että seurakuntaneuvosto on ilmoittanut haluavansa kokoontua käsittelemään vs. kirkkoherra  Timo Wariksen  "luottamuspulaa". Nimen paperiin ovat kirjoittaneet kaikki kahdeksan seurakuntaneuvoston maallikkojäsentä. Asista järjestetään kokous marraskuun alussa.
 Kenttärovastina toiminut Waris aloitti kirkkoherrana vasta äskettäin eli syyskuun alussa. Hän sijaistaa vakinaista kirkkoherraa  Hannu Tomperia , joka on jo pidemmän aikaa hoitanut sijaisuuksia Kokemäen ulkopuolella.
 Tomperi on syyttänyt Kokemäen kirkkopoliitikkoja  muun muassa työpaikkakiusaamisesta ja häirinnästä.
 Syntinä Facebook-päivitys?
 Vs. kirkkoherra Timo Waris sanoo, että hänestä on kanneltu Turun tuomiokapitulille eräästä hänen Facebook-reaktiostaan. Reaktio koski hänen tekemäänsä jakoon tullutta kommenttia. Jaon aihe oli viime viikolla julkaistu lehtiuutinen Kokemäen seurakunnan asioista.
 – Postaukseeni tuli paljon kommentteja, ja minulla on tapana yksityistililläni reagoida kaikkiin kommentteihin. Normaalisti laitan ihastusemojin, mutta jos kirjoitus on kyseenalainen tai siihen ei voi yhtyä, käytän peukaloa. Tässä tapauksessa on ollut peukaloreaktio, Waris kertoo.
 Waris sanoo, että on nyt tehnyt postauksestaan suljetun ja poistanut peukuttamansa mielipiteen, jonka kanssa hän ei ole samaa mieltä. Hän antaa asiasta vastineen tuomiokapitulille.
 Facebook-peukutuksen herättämän kuohunnan taustalla ovat kirkkoherran ja kirkkopoliitikkojen väliset erimielisyydet seurakunnan asioiden hoidosta ja seurakuntaneuvoston ratkaisuista. Kokemäellä on pitkään kiistelty muun muassa seurakunnan kiinteistöomaisuuden hoitamisesta.
 Ei eroaikeita
 Vs. kirkkoherra Waris muistuttaa, että kirkkoherran ei tarvitse nauttia kirkkoneuvoston vaan tuomiokapitulin luottamusta. Hän sanoo, ettei aio irtisanoutua eikä ole saanut siihen painetta myöskään tuomiokapitulin suunnasta.
 – Uskallan edelleen suhtautua asiaan positiivisesti ja toivon, että tilanne ei ole kriisiytynyt. Mutta onhan tämä iso ja merkittävä asia. Kirkkoherrana on kestettävä painetta. Niin kauan kuin voin vastata tekemisistäni Jumalani edessä ja piispan ja kapitulin edessä, oma toimintani kestää tarkastelun, Waris sanoo.
 Odotettavissa on, että Turun tuomiokapituli ja piispa joutuvat jälleen kerran pohtimaan, miten Kokemäen seurakunnan tilaan pitäisi suhtautua. Nykyisen piispa  Mari Leppänen  lienee saanut aiheesta kokemusta jo edeltäjänsä  Kaarlo Kallialan  erityisavustajana ja Turun arkkihiippakunnan hiippakuntadekaanina toimiessaan.
 Kuuntele tästä uusimmat Ylen radiouutiset Satakunnasta .
 Lue täältä uusimmat Yle Uutiset Satakunnasta .

Kokemäen seurakunnan skisma taas piispan paimennettavaksi – päättäjillä luottamuspulaa uusimpaankin kirkkoherraan, taustalla some-peukutus


Summary: Kun sairaalapäivystyksen työkaverit ympärillä irtisanoutuivat, Inka Häkkinen jäi ja päätti auttaa muita jäljelle jääneitä. Hän ei itse murru paineen alla, koska hän ajattelee sairaiden kipua toista kautta.

En tule tänne enää ikinä takaisin.
 Ajatus käväisee keskussairaalan päivystyksessä sairaanhoitajana työskentelevän  Inka Häkkisen  mielessä kesken työpäivän. Päivä on painajainen.
 Kollega itkee nurkan takana. Potilaita tulee sisään enemmän kuin poistuu. On liian vähän työntekijöitä siihen, että asiat tuntuisivat hallittavilta.
 Eräs potilas antaa vielä suoran palautteen. Hän haukkuu Häkkistä huoraksi ja käskee hirttämään itsensä.
 En tule enää ikinä takaisin.
 Seuraavana päivänä Häkkinen saapuu taas sairaalaan valmiina töihin.
 Tehyn selvitysten mukaan lähes 90 prosenttia sote-alalla työskentelevistä on harkinnut alanvaihtoa. Lähes puolet pohtii lopettamista viikoittain.
 Häkkinen on työskennellyt nyt noin viisi vuotta Kymenlaakson keskussairaalan ympärivuorokautisessa päivystyksessä.
 Vaikka hän vannoo välillä, ettei enää ikinä työnnä jalkojaan sairaanhoitajan kenkiin, jokin saa hänet aina palaamaan. Mikä?
 Missä järki ja järjestys?
 Kun Inka Häkkinen pohti urasuunnitelmiaan lukioikäisenä, mielessä oli oma isoäiti.
 Perhe asui äidin lapsuudenkodissa Nurmijärvellä. Muistisairas isoäiti oli osa perhettä. Kun lukitut ovetkaan eivät pitäneet isoäitiä öisin kotona, oli hänen aika muuttaa palvelukotiin. Se opetti Häkkiselle, mikä on normaalia.
 – Monille aikuisillekin ihmisille on nykypäivänä kamalan vierasta, että ihmiset vanhenevat ja sairastuvat. Ajatuksesta pyritään vain pääsemään eroon.
 Häkkinen oli lukioikäisenä sitä mieltä, että hoivatyötä tehdään liikaa sydämellä. Missä tiede ja tutkimukseen perustuva hoito? Missä järki?
 I can do better, voin tehdä paremmin. Inka Häkkisen tatuointi muistuttaa siitä, että koko ikänsä voi kehittyä. Jasmina Kauta / Yle
 Lopulta hän päätti opiskella geronomiksi, jotta voisi tuoda hoitoalalle enemmän järjestystä.
 Häkkisen miehen opinnot veivät koko perheen Kouvolaan. Inka Häkkinen työskenteli yhdeksän vuotta kotihoidon esimiestehtävissä ja opiskeli vielä ylemmän geronomin ammattikorkeakoulututkinnon. Väliportaan esimiestyö oli koiranvirka, jossa vastaa kaikesta, mutta ei saa päättää mistään.
 Kun lapsia oli syntynyt neljä, hajanainen unirytmi kutsui vuorotyöhön. Se löytyi Kymenlaakson keskussairaalan päivystyksestä sairaanhoitajaopintojen jälkeen.
 Kuka auttaa heitä, jotka auttavat meitä?
 Perheen kodin lipaston päällä on kolmet kehykset.
 Kahdet pitelevät perhekuvia vuosien varrelta, mutta yhdet kehykset ovat uudet. Niissä on Queen Silvia Nursing Award -stipendi, joka on osoitettu Inka Häkkiselle  Finnhelp-keskusteluapupalvelun kehittämisestä .
 Häkkinen matkusti vastaanottamaan palkintoa Ruotsin kuninkaanlinnaan. Hän pääsi vaihtamaan muutaman sanan myös kuningatar  Silvian  kanssa.
 – Emme enää siinä hetkessä keskustelleet hoitotyöstä. Keskustelimme kuningattaren rannekoruista, jotka oli tehty jokaiselle äidille tutuista hama-helmistä, Häkkinen kertoo huvittuneena.
 Ruotsin kuningatar Silvian nimeä kantava palkinto myönnetään sairaanhoitajille tai sairaanhoitajaopiskelijoille, joilla on innovatiivisia keinoja kehittää ja parantaa hoitoalaa.
 Sote-alan ammattilaisille tarkoitettu Finnhelp tarjoaa maksutonta lyhytkestoista keskusteluapua niille, jotka uupuvat töissä muita auttaessaan. Keskustelut ovat luottamuksellisia: mieltään saa purkaa mistä vain.
 Uusi palvelu on ollut toivottu. Korona-aika on venyttänyt erityisesti sairaanhoidon ammattilaisten jaksamisen äärimmilleen. Kun työkseen auttaa muita, on hyvin hankalaa saada apua itselleen.
 Häkkinen ei itse ole tarvinnut keskusteluapua, mutta hän tietää, että moni on työssään ahdistunut ja uupunut. Kun työkaverit jäävät sairauslomille päästäkseen irti töistä, pelkkä selkään taputtelu ei auta.
 Lue lisää:   "Toiset menevät kuoreensa tai ovat vihaisia. Minä itken" – Eeva Tuunainen kohtaa päivystyksessä kamalia kohtaloita ja silloin ei kannata pysyä hiljaa
 Finnhelp-palvelun takana on akuuttihoidon järjestö Finnem, joka pyrkii pitämään huolta akuuttihoidon ammattilaisten hyvinvoinnista.
 Kun keväällä 2020 järjestön hallitus keskusteli koronan vaikutuksista työhyvinvointiin, ilmaan nousi konkreettinen ehdotus. Kun asiat ovat nyt väistämättä vaikeita ja on pakko jaksaa, on annettava edes mahdollisuus keskusteluapuun. Yksi hallituksen jäsenistä on Inka Häkkinen.
 Ja näin päätettiin tehdä.
 Kuningatar Silvia antoi Inka Häkkisen kunniadiplomin henkilökohtaisesti. Queen Silvia Nursing Award / Yanan Li
 Finnhelp toimi ensin pelkästään lahjoitusvaroin, ja silloin käyttäjiä oli noin 70. Nyt päivystyspalveluita tarjoava Laatupäivystys ja Kymsoten päivystys pilotoivat palvelua omalle henkilöstölleen. Tarkoituksena olisi saada palvelusta koko Suomen laajuinen, pysyvä apu sote-alan työntekijöille.
 Palaute on ollut erinomaista. Keskiarvo palvelun hyödyllisyyttä arvioidessa on ollut 5 asteikolla 1–5.
 Moni hoitaja on lähtenyt Häkkisen työpaikalta  kokonaan uudelle alalle tai vaihtanut työpaikkaa, koska työmäärä on niin hallitsematon. Kymenlaakson keskussairaalan päivystyksessä on joskus niin paljon potilaita, että heitä joudutaan hoitamaan käytävillä.
 Kiire ja resurssipula eivät kuitenkaan ole ainoat asiat, jotka voivat uuvuttaa. Päivystyksessä kohdataan ihmisiä, joihin sattuu ja jotka pelkäävät henkensä puolesta. Se vaatii hoitajalta tietynlaista lujuutta.
 Empatia voi olla myös heikkous
 – Kuolenko minä?
 Kysymys on tuttu. Potilas tahtoo saada sairaanhoitajalta varmistuksen siitä, että kaikki järjestyy. Aina sitä ei voi antaa.
 Kerran eräs mies joutui jatkotutkimuksiin tavalliseksi arvellun flunssan vuoksi. Keuhkokuvasta löytyi muutoksia, jotka viittasivat syöpään. Työikäinen mies oli täysin toimintakykyinen, mutta Häkkinen tiesi, että tarinan loppu tuskin olisi onnellinen.
 Päivystykseen hakeutuu töihin tietynlaisia ihmisiä. Vastavalmistunut ei välttämättä kestä työtä, joka vaatii ongelmanratkaisukyvyn ja laajan tietotaidon lisäksi henkistä kanttia. Vastaan voi tulla mitä vain huorittelusta väkivaltaan ja potilaan kuolemaan.
 Kun ihmisellä on palo hoitoalalle, hän usein välittää muista ja on valmis tuntemaan tuntemattomien tuskan. Se voi olla päivystystyössä heikkous.
 Omat tunteet suojaan
 Kun Inka Häkkinen tulee töihin, hän himmentää sydämen ja käynnistää aivot. Liialliselle empatialle ei päivystyksessä ole käyttöä. Somaattiset ongelmat hoidetaan tieteellä ja faktoilla, ei silittelemällä tai voivottelemalla.
 Siksi Häkkinen pärjää. Hän luottaa siihen, että järki ja hänellä annettavissa oleva määrä inhimillisyyttä riittävät. Se on hänen työminänsä.
 – Vitsailen aina, ettei minulla edes ole luontaista empatiakykyä. Kanssakäyminen ihmisten kanssa on luontevaa, mutta ei siihen tarvita liian syvää tunnetta. Se jää vapaa-aikaan.
 Inka Häkkisellä ja hänen miehellään on neljä lasta. Perhe on se, joka saa syvät tunteet. Ennen iltavuoron alkua ehtii hyvin ottaa vastaan koulusta tulevat lapset. Jasmina Kauta / Yle
 Jokaisella saa olla oma tapansa käsitellä asioita potilaan kanssa. Valehdella ei saa.
 Kun ei voi sanoa toiselle, että kaikki järjestyy, voi kertoa kaiken sen mitä tietää. Faktalla voi olla yllättävä vaikutus. Joskus edes huomisesta ei voi tietää, mutta hyvä verenpainearvo voi lohduttaa. Häkkinen kulkee potilaan kanssa hetken kerrallaan.
 – Kerron, mitä tutkimuksia seuraavaksi tehdään ja autan yhden askeleen eteenpäin. Olen tavallaan onnekas, koska kohtaan potilaita vain sen lyhyen hetken. Ne raskaimmat sanat sanotaan myöhemmin.
 Taakka on tehty jaettavaksi
 Kymmeniä potilaita päivässä kohtaava sairaanhoitaja ei voi ottaa jokaisen ihmisen ongelmaa harteilleen. Siksi on tärkeää tietää, mitä hoitaa.
 Jos kädessä on ammottava haava, sen voi ommella kiinni ja parantaa. Jos haava tuli raiskaajan kanssa kamppailusta, on muistettava, ettei ole uhrin läheinen tai edes psykiatrian ammattilainen. Uhri voidaan ohjata oikealle henkilölle. Tuskaan on osattava ottaa etäisyyttä, jotta jaksaa.
 Kaikilla on kuitenkin heikot kohtansa. Kun Häkkisen lapset olivat pieniä, jopa rakennuksen toisesta päästä kantautuva vaimea itku kirpaisi. Nyt erityisesti teini-ikäiset potilaat pistävät mieltä.
 Kaikenlaisia työntekijöitä tarvitaan
 Suurten tunteiden ihmiset ovat yksi niistä ihmistyypeistä, jotka päätyvät irtisanoutumaan.
 Työntekijä, jonka Inka Häkkinen näki kerran itkemässä työvuoron aikana, on jo lähtenyt muualle sairaanhoitajan töihin ja on nyt paljon aikaisempaa onnellisempi.
 Tunteista voi olla suurta hyötyä silloin, kun hoitajalla on pitkäaikainen side potilaisiin. Siksi Häkkinen ei kaipaa pitkäaikaispotilaita.
 Hän muistelee lukioaikaista itseään ajattelemassa, että töitä tehdään liikaa sydämellä. Nyt hän toivoo, että sitä tehtäisiin enemmän. Sakset ovat vuosien mittaan viuhuneet tiuhaan. Leikkausten vuoksi työ voi olla sote-alalla niin kuormittavaa, että sydän ei riitä edes omaan selviämiseen.
 – Toivoisin, että arvostaisimme edes itse sitä, mitä teemme. Vaikka julkisuuteen nousee paljon kuraa, tässä työssä on valtavasti positiivisia asioita ja onnistumisia. Jasmina Kauta / Yle
 39-vuotias Häkkinen ei itsekään tiedä, onko hänen loppuelämänsä työura sairaalassa. Ammatteja ja kokeiltavaa on niin paljon.
 Hyvinä työpäivinä tuntuu siltä, että mikään työ ei voisi olla tätä palkitsevampaa. Vaikka valokeila kohdistetaan usein vain negatiivisiin asioihin, Häkkinen viihtyy aidosti työssään. Ei päivystyksessäkään ole aina kiire. Työkaverit ovat niin ihania, että heitä nähdään myös vapaa-ajalla.
 Kerran hän yövuorossa sairaalan autiota käytävää kulkiessaan havahtui herkistävään ajatukseen. Siellä he valvovat ja odottavat siltä varalta, että joku sairastuu tai loukkaantuu.
 – Tuli yhtäkkiä tunne, että olen ihan valtavan ylpeä siitä, mitä teemme. Me osaamme pelastaa henkiä. Siihen ei kuka vaan pysty.
 Lue lisää:   Hoitajan päiväkirja haluaa avata silmiä, muuttaa työoloja ja parantaa palkkausta – "Moni on kiittänyt, että sanoitan hoitoalan arkea"
 Voit keskustella aiheesta 24.10. kello 23 asti.

Sairaanhoitajan ei aina tarvitse olla empaattinen – Inka Häkkinen ratkaisee asiat järjellä, ja siksi hän keksi konkreettisen avun uupumukseen