Summary: Rivitaloyhtiö haastoi Pälkäneen kunnan oikeuteen vahingonkorvausten saamiseksi. Asia on ollut useita vuosia julkisuudessa, koska rivitalon eläkeikäiset asukkaat käytännössä menettivät vajoamisessa omaisuutensa ja kotinsa. Käräjäoikeuden mukaan vaatimukset ehtivät vanhentua.

Pirkanmaan käräjäoikeus on antanut ratkaisun Pälkäneen vajoavaa rivitaloa koskevassa asiassa.
 Käräjäoikeuden mukaan asiassa jäi näyttämättä, että kunta olisi menetellyt huolimattomasti. Asukkaiden oikeus vaatia vahingonkorvausta ehti käräjäoikeuden mukan vanhentua.
 Asia on ollut useita vuosia julkisuudessa, koska rivitalon eläkeikäiset asukkaat käytännössä menettivät vajoamisessa omaisuutensa ja kotinsa. Nyt he käräjäoikeuden mukaan joutuvat suorittamaan lisäksi Pälkäneen kunnalle oikeudenkäyntikulujen korvauksena lähes 22 000 euroa. Käräjäoikeus alensi kuluja puoleen.
 Rivitaloyhtiö vaati oikeudessa Pälkäneen kunnalta ympäristövahinkolain mukaisia vahingonkorvauksia. Taloyhtiö vaati Pälkäneen kunnan lunastamaan kiinteistön tai maksamaan korvauksia yhteensä 600 000 euroa.
 Pitkä kiista
 Tontilla oli aiemmin ollut soramonttu , joka täytettiin soran oton päätyttyä muun muassa kannoilla sekä puutarha- ja teollisuusjätteillä. Paikalle rakennettiin neljä huoneistoa käsittävä rivitalo vuonna 1988.
 Vuosien kuluessa eloperäinen jäte lahosi ja rivitalon alla oleva maa vajosi. Asuntojen seiniin alkoi tulla halkeamia. Talo on halkeillut monin paikoin, koska se on vuosien kuluessa vajonnut pahasti.
 Kaikki asukkaat ovat joutuneet häädön uhalla vuosia sitten jättämään kotinsa.
 Kunnan rakennus- ja ympäristöjaosto asetti vuonna 2018 rakennuksen käyttökieltoon. Viimeinen asukas velvoitettiin häädön ohella rakennuksesta pois kesällä 2019.
 Matias Väänänen / Yle
 Rvitalossa asui kuusi eläkeikäistä ihmistä. Asian selvittäminen ja neuvotteleminen on ollut taloyhtiön mukaan asukkaille äärimmäisen raskasta.
 Yle kertoi valmisteluistunnosta keväältä , että rivitalon entiselle asukkalle  Sakari Jauhiaiselle  ja hänen vaimolleen rivitalon huono kunto tuli yllätyksenä pian asunnon hankinnan jälkeen. Naapuri näytti, millaisia vaurioita toisessa rivitalon asunnossa oli. Esimerkiksi lattian ja ulkoseinän välissä oli viiden sentin rako.
 – Silloin meillä silmät aukesivat, että minkä me olemme ostaneet. Yritimme purkaa kauppaa, mutta sehän ei onnistunut, Jauhiainen sanoi.
 Kunta kiisti oikeudessa
 Kunta  kiisti oikeudessa korvausvelvollisuutensa. Kunnan mukaan vaatimukset ovat vanhentuneita ja perusteettomia.
 Kunta katsoo, että paikka soveltui kaavoitukseen ja rakentamiseen, mutta rakennuksen perustukset vain tehtiin väärin. Kunnan mukaan ennen rakentamista tehdyissä pohjatutkimuksissa tehtiin virhe, josta kunta ei ole vastuussa.
 Tuomio ei ole lainvoimainen eli siitä voi valittaa hovioikeuteen.
 Yle tavoitti jutun julkaisun jälkeen rivitaloyhtiön asianajajan  Mikko Toikan . Toikka sanoo, että vielä on liian aikaista arvioida, valittavatko asukkaat päätöksestä.
 – Käymme päätöksen asiakkaiden kanssa yhdessä huolellisesti läpi ja sitten mietitään, mitkä vaihtoehdot ovat – mitkä ovat riskit ja mitkä ovat mahdollisuudet, Toikka muotoilee.
 Lue lisää:
 Asukkaat häädettiin vajoavasta rivitalosta runsaat kolme vuotta sitten: korvauskiistan käsittely alkoi viimein oikeudessa
 Jätemaan päälle rakennettu rivitalo vajoaa ja vanhat asukkaat häädettiin Pälkäneellä: Nyt asia menee oikeuteen
 Asukkaat häädettiin vajoavasta rivitalosta runsaat kolme vuotta sitten: korvauskiistan käsittely alkoi viimein oikeudessa
 Vajoava rivitalo menee käyttökieltoon Pälkäneellä – Osa valtuutetuista haluaa auttaa asukkaita
 Jätemaan päälle rakennettu rivitalo vajoaa Pälkäneellä: "Kun vanhat ihmiset menettävät asuntonsa, se on surkeinta, mitä voi tapahtua"
 Jätemaan päälle rakennettu rivitalo vajoaa, vanhat asukkaat häädettiin Pälkäneellä – tästä tapauksessa on kyse, pääkäsittely alkaa tänään
 Juttua on täydennetty kello 16.45 asianajaja Mikko Toikan kommenteilla.

Eläkeläiset menettivät kotinsa ja omaisuutensa, kun talo alkoi vajota – nyt he joutuvat maksamaan myös kunnan oikeudenkäyntikuluja


Summary: Myös valtiovarainministeriön entinen budjettipäällikkö muistelee aikaa, jolloin poliisilta puuttui joka vuosi 35 miljoonaa markkaa. Tämän syksyn ihmettely poliisin rahoista onkin eduskunnassa uusintanäytös.

Ihmettely poliisin rahojen riittävyydestä käydään eduskunnassa liki joka syksy. Kysymys raikaa eduskunnan salissa lähes yhtä varmasti kuin räntäsade osuu Helsinkiin budjettipuheiden loppusuoralla joulukuussa.
 Näin on ollut jo viime vuosisadalla ja näin vaikuttaa yhä olevan. Puuttuva summakin on usein se sama 30–40 miljoonaa – markkoja tai euroja, vuosisadasta riippuen.
 Esimerkiksi vuonna 1998 valtion kirstunvartija oli tuskastunut tuttuun aiheeseen. Valtionvarainministerinä oli tuolloin  Sauli Niinistö  (kok.). Taakse oli juuri jäänyt 1990-luvun alun lama.
 Marraskuu 1998: Miten turvataan, ettei ihmisten usko asioiden hoitoon järky?
 Käydäänpä eduskuntakeskustelu marraskuulta 1998 läpi puheenvuorojärjestyksessä.
 Niinistön oman puolueen kansanedustaja  Riitta Korhonen  (kok.) viittasi huumeiden käytön lisääntymiseen ja kysyi poliisista eduskunnan kyselytunnilla:
 – Mitä hallitus aikoo tehdä sen hyväksi, että sisäinen turvallisuutemme olisi vähintäänkin sillä tasolla, jolla se aikaisemmin on ollut, ja ihmisten usko asioitten hoitoon ei järkkyisi?
 Sisäministeri: Jos rahoihin on mahdollista jollain tavalla vaikuttaa
 Silloinen poliisista vastannut sisäministeri  Jan-Erik Enestam  (r.) vastasi:
 – Tällä hetkellä poliisin voimavaroista keskustellaan. Budjetti on eduskunnassa käsittelyssä, ja jos siihen on mahdollista jollain tavalla vaikuttaa, niin ainakin minä otan mielelläni ehdotuksia vastaan.
 Pöytäkirjasta on jälkikäteen vaikea tulkita tunnelmaa, sisälsikö Enestamin vastaus suoran kehotuksen eduskunnalle lisätä poliisin määrärahoja yli hallituksen esityksen vai oliko kommentti vain toteamus.
 Valtiovarainministeri Sauli Niinistö istuu  ministeriaitiossa eduskunnan täysistunnossa joulukuussa 1998. Samana syksynä eduskunta kävi samankaltaista keskustelua poliisin rahoista kuin nyt. Lehtikuva
 Valtiovarainministeri: Selvitys, mihin poliisin rahat ovat valuneet
 Valtiovarainministeri Sauli Niinistön kommentista eduskunnan kyselytunnilla voi arvailla, että sisäministerin sanat eivät ilmeisesti silloin ilahduttaneet.
 – Vaalien läheisyys ei taida vaivata pelkästään kansanedustajia. Mitä tulee poliisien määrärahoihin, esityshän perustuu hallituksen yksimieliseen budjettiesitykseen eduskunnalle.
 – Poliisien määrärahoissa on ollut sekavuutta. Ne tasokorotukset, joita minä olen tehnyt eräässä budjettiriihessä ja joita te olette tehneet täällä, eivät yksi toisensakaan jälkeen tehtyinä tunnu riittävän.
 Piipahdetaan hetkeksi tähän päivään.
 Viime viikolla valtiovarainministeri  Annika Saarikko  (kesk.) toivoi, että eduskunta vielä selvittäisi, minne poliisin rahat ovat menneet. Saarikko itse oli saanut selitykseksi poliisin kiinteistö- ja palkkakulut.
 Ja sitten takaisin menneeseen.
 Vuonna 1998 valtiovarainministeri Sauli Niinistö yritti selvittää poliisin rahojen käyttöä virkamiesten avulla.
 – Sen vuoksi olen asettanut virkamiehet kerta kaikkiaan selvittämään kysymyksen siitä, mihin poliisin rahat ovat valuneet, Niinistö kertoi eduskunnalle.
 Pöytäkirjan mukaan  Niinistöllä oli tuolloin toki myös ymmärrystä poliisia kohtaan.
 – Minusta kannattaisi tässä kyllä rehellisesti myös nähdä se, että sisäisen turvallisuuden kannalta kysymys ei ole pelkästään rahasta, vaan siitä vääristyneestä asenteesta, jolla Suomesta on tehty epätasapainoinen maa, jossa kriminaalipolitiikka on Euroopan lievin ja poliisin toimivaltuudet Euroopan heikoimmat, Sauli Niinistö arvioi.
 Mutta ei jupakka vielä tähän päättynyt.
 Kokoomus 1998: lisää rahaa poliisille 20–30 miljoonaa markkaa
 Viikko Sauli Niinistön sanojen jälkeen hallituspuolue kokoomuksen eduskuntaryhmä vaati poliisille lisää rahaa 20–30 miljoonaa markkaa. Kokoomus halusi aloittaa asiasta neuvottelut muiden hallitusryhmien kanssa.
 Säästöjä valtion menoista voisi etsiä tinkimällä eduskunnan lisärakennushankkeen määrärahoista,  raportoi Helsingin Sanomat  jutussaan.
 Valtiovarainministeri Niinistö: ei epäilystäkään poliisin määrärahatarpeesta
 Saman jutun mukaan myös valtiovarainministeri Sauli Niinistölle oli kirkastunut poliisin rahantarve.
 – "Se on nyt selvitetty", Niinistö sanoi eilen torstaina. Ministeri totesi, ettei hänellä "ole epäilystäkään poliisin määrärahatarpeesta",  Helsingin Sanomat kirjoitti .
 Selvitetty oli, mutta keskustelu poliisin rahoista vielä jatkui.
 Nimittäin eduskunta palasi poliisin rahoihin joulukuun alussa vuoden 1998 lisäbudjetin yhteydessä. Valtiovarainministeri Niinistö esitteli eduskunnalle poliisin paperia, miten määrärahat olivat kehittyneet. Arkistokuva tilanteesta on tämän jutun pääkuvana.
 Sauli Niinistö muistutti tuolloin, että poliisin käyttämät määrärahat olivat kasvaneet lähivuosina noin seitsemän prosenttia joka vuosi. Niinistö myös arveli, että poliisin määrärahojen korotukset olivat enemmän kuin laman jälkeen moni muu hallinnonala oli saanut.
 – Totta on, ettei seitsemän prosentin kasvu varmaan nyt ole niin valtavan suuri, mutta totta on myös se, että tuskin valtion käytetyistä rahoista löytyy kovinkaan monta sellaista pääluokkaa, joissa olisi kyetty yhtä paljon kasvattamaan menoja, samanaikaisesti kun budjettia kokonaisuutena on jouduttu jatkuvasti leikkaamaan, jotta korkomenoille jää tilaa, Niinistö  valisti kansanedustajia .
 Ex-budjettipäällikkö: Poliisilta puuttui joka vuosi 35 miljoonaa markkaa
 Valtiovarainministeriön entinen budjettipäällikkö  Timo Viherkenttä  muisteli keskiviikkona viestipalvelu Twitterissä, miten hänen budjettipäällikköaikanaan parikymmentä vuotta sitten poliisilta puuttui joka vuosi 35 miljoonaa markkaa.
 – Valtiovarainministeri kysyi kerran ystävällisesti sisäministeriltä, oliko tälle tullut neuvotteluun vahingossa mukaan edellisvuotiset paperit, Viherkenttä muisteli.
 Ylen tiedon mukaan kyseiset ministerit olivat juuri Sauli Niinistö ja Jan-Erik Enestam.
 Palataan nykypäivään: Taas kerran hallitus turvaa poliisin lisärahat
 Tänä vuonna niin valtiovarainministeri Annika Saarikko kuin pääministeri  Sanna Marinkin  (sd.)  ovat luvanneet , että poliisi saa haluamansa rahat.
 Pulma on, mistä rahat kaivetaan niin, ettei hallitus joudu rikkomaan valtion ensi vuoden budjetin menokehystä. Hallitus yrittää järjestää rahat joko lisätalousarviossa tai ensi vuoden budjettiehdotuksen täydennyksessä.
 Pääministeri Sanna Marin (vas.) ja valtiovarainministeri Annika Saarikko lupasivat tiistaina eduskunnan budjettikeskustelussa, että poliisi saa tarvittavat lisärahat siihen, ettei poliisien määrä vähene. Jani Saikko / Yle
 Perinteisesti kansanedustajat lisäävät joulun alla hallituksen budjettiesitykseen menoja joitakin kymmeniä miljoonia euroja ennen budjetin hyväksymistä.
 Viime vuonna tuo eduskunnan valtion menoihin lisäämä määrä oli 40 miljoonaa euroa. Näitä rahoja on annettu esimerkiksi teiden korjausvelan vähentämiseen tai kansalaisjärjestöjen toimintaan. Summa on muuten samaa suuruusluokkaa kuin poliisin kaipaamat rahat.
 Näitä rahoja kutsutaan useilla nimillä. Yksi nimistä on "joululahjarahat".
 Hallitus yrittää siis löytää poliisille uutta rahaa, mutta niin ettei lisärahoja tarvitsisi maksaa näistä joululahjarahoista.
 Voit keskustella poliisin määrärahoista perjantaihin 1.10. 2021 kello 23 asti. Napauta keskustele-painiketta jutun jälkeen.
 Katso lisää:
 Poliiseja saatetaan yhä vähentää – rikosoikeuden professori ihmettelee luottamuspulaa poliisijohdon ja ministerien välillä
 Pääministeri Marin puolusti budjettiesitystä tasapainoiseksi – Kokoomus uhkasi välikysymyksellä poliisien määrärahoista, hallitus turvaa rahoituksen lisäbudjetista
 Poliisi elää jo nyt yli varojensa ja budjettiriihestä on tulossa lisää kylmää vettä niskaan – selvitimme, mihin poliisi määrärahat käyttää
 Eduskunnan pöytäkirja, suullinen kyselytunti 19.11. 1998
 Eduskunnan pöytäkirja, hallituksen esitys vuoden 1998 toiseksi lisätalousarvioksi 2.12. 1998.

Poliisilta on puuttunut 30 miljoonaa miltei joka vuosi kuten nytkin – jo 1998 silloinen rahaministeri Sauli Niinistö ihmetteli, minne rahat valuvat


Summary: Ankaran tuomion saanut syytetty on valittanut saamastaan tuomiosta hovioikeuteen. Hän vaatii lievempää rangaistusta ja ehdottoman vankeustuomion muuttamista ehdolliseksi.

Sysmää keväällä kuohuttanutta nuorisoväkivaltatapausta käsitellään perjantaina 1. lokakuuta Itä-Suomen hovioikeudessa.
 Päijät-Hämeen käräjäoikeus  tuomitsi tekohetkellä 15-vuotiaan pojan  huhtikuussa kahden vuoden ja seitsemän kuukauden ehdottomaan vankeuteen pahoinpitelyistä ja tapon yrityksestä. Tuomiota pidettiin poikkeuksellisen ankarana tekijän ikä huomioon ottaen.
 Alle 18-vuotiaana tehdystä rikoksesta ei saa lain mukaan tuomita ehdottomaan vankeusrangaistukseen, elleivät painavat syyt sitä vaadi. Käräjäoikeus katsoi ratkaisussaan, että asiassa on painavia syitä määrätä tekijä ehdottomaan vankeusrangaistukseen.
 Valituskirjelmässä vaaditaan muun muassa  tapon yrityksen  kumoamista. Vuonna 2019 tapahtuneissa väkivallanteoista vakavin oli  niin sanottu hirttämistapaus , jonka syytetty kiistää olleen tapon yritys.
 Kuinka kauan hirttäminen kesti?
 Syytetyn mukaan kyseessä oli aluksi yhteisymmärryksessä tapahtunut tilanne, josta pyrittiin ottamaan "hauska kuva". Tilanne oli kuitenkin mennyt yli. Syytetyn asianajajan mukaan myös todistajien kertomukset sekä tilanteesta otettu valokuva tukevat tätä näkökantaa.
 Valituskirjelmän mukaan käräjäoikeuden johtopäätös kuristamisen kestosta on väärä. Sekä hirttämisen kohteena ollut poika, syytetty että yksi todistajista arvioi sen kestäneen muutamia sekunteja. Yksi todistajista oli kertonut tilanteen kestäneen minuutin. Käräjäoikeus oli arvioinut kuristamisen kestäneen ainakin minuutin.
 Muun muassa tämän takia syytetyn asianajan mukaan tekoa ei tule tule arvioida tapon yrityksenä. Syytetty vaatiikin hovioikeutta kumoamaan syytteen tapon yrityksestä, tuomion lieventämistä ja ehdottoman vankeustuomion muuttamista ehdolliseksi sekä vahingonkorvausten oleellista alentamista.
 Muut asianosaiset eivät ole valittaneet käräjäoikeuden tuomiosta. Itä-Suomen hovioikeuden arvioidaan käsittelevän asiaa noin kuukauden verran.
 Lisää  Päijät-Hämeen  uutisia Yle Areenassa: kuuntele, katsele ja lue mitä lähelläsi tapahtuu.

Sysmän nuorisoväkivaltatapausta käsitellään hovissa – syytetyn mukaan tarkoitus oli ottaa "hauska kuva" yhteisymmärryksessä


Summary: Suurin vastuu tavoitteen toteutumisesta on energiayhtiö Helenillä. Kivihiilikielto ajaa yhtiötä kohti tavoitetta ilman ilmastotavoitteen aikaistamistakin.

Helsinki on kiristämässä ilmastotavoitettaan ja pyrkii hiilineutraaliksi jo vuonna 2030. Aikaisempi tavoite oli viisi vuotta myöhemmin, eli vuonna 2035.
 Hiilineutraalilla Helsinki tarkoittaa sitä, että kaupungin alueella syntyvät päästöt vähenevät 80 prosenttia verrattuna vuoteen 1990. Tavoitteessa ei huomioida esimerkiksi Helsingissä kulutetun ruuan tai helsinkiläisten tekemien lentomatkojen päästöjä.
 Kun katsotaan päästöjen kehitystä vertailuvuodesta 1990 lähtien, on selvää, että tarvitaan radikaalia suunnanmuutosta – etenkin kun koronapandemia aiheutti todennäköisesti tilapäiseksi jäävän notkahduksen liikenteen päästöihin vuonna 2020.
 Helsingin kaukolämmön päästöt ovat pudonneet vajaan kolmanneksen vuodesta 1990. Suurin syy on se, että kivihiilen polttoa on korvattu maakaasulla.
 Samaan aikaan Helsingin energiayhtiö Helen on lisännyt hukkalämmön, eli esimerkiksi jäteveden lämmön kierrätystä kaukolämmöksi. Tällaista puhdasta energiaa on tullut lisää suurin piirtein saman verran kuin mitä kasvavan kaupungin lämmönkulutus on noussut.
 Ilmastopäällikkö: "Vaatii tosi tiukkaa tahtia ja tosi tiukkaa työtä"
 Helsingin ilmasto-osaston päällikkö  Kaisa-Reeta Koskinen  huomauttaa, että päästövähennyksiä ei vielä 1990-luvulla juuri tavoiteltu. Tästä syystä vuosikymmenien tarkastelujakson loppuun kuuluukin tulla raju pudotus. Mutta siitäkin huolimatta tehtävä on vaativa.
 – Kyllä meidän arvioiden mukaan se vaatii tosi tiukkaa tahtia ja tosi tiukkaa työtä, mutta se on mahdollista, Koskinen sanoo.
 Helsingin ilmasto-osaston päällikkö Kaisa-Reeta Koskinen pitää uutta tavoitetta kovana, mutta mahdollisena. Ronnie Holmberg / Yle
 Koskisen mukaan tehtävää helpottavat valtion ja EU:n politiikka, sekä markkinat. Esimerkiksi fossiilisten polttoaineiden verotus ja päästöoikeuksien hinnat tekevät maakaasun ja kivihiilen poltosta kallista.
 Tämän saavat  tuntea kukkaroissaan myös helsinkiläiset kaukolämmittäjät  tulevana talvena, sillä täkäläisestä kaukolämmöstä valtaosa tuotetaan edelleen maakaasulla ja kivihiilellä.
 Tavoitteiden kiristämisellä ei ole suurta vaikutusta energiayhtiön suunnitelmiin
 Vaikka Helsingin energiayhtiö Helen on suurimmassa vastuussa ilmastotavoitteiden saavuttamisesta, tavoitteiden kiristäminen ei sen suunnitelmiin juuri vaikuta. Yhtiö pääsee lähelle 80 prosentin vähennystä sulkemalla molemmat kivihiilivoimalansa, joista se joutuu joka tapauksessa luopumaan valtion kivihiilikiellon takia.
 Hanasaaren voimala korvataan  suurimmaksi osaksi uudella puuta polttavalla laitoksella , mutta Salmisaaren voimalan korvaajia ei vielä tiedetä.
 Helen selvittää tällä hetkellä kahden ison energialähteen hyödyntämistä: Porvoon Kilpilahden öljynjalostamoalueen hukkalämpöä ja meriveden syvänteiden lämpöä.
 Voit lukea suunnitelmista lisää seuraavista jutuista:
 40 kilometrin päässä Helsingistä mereen valuu hukkalämpöä, jolla lämmittäisi neljänneksen pääkaupunkiseudusta – Miljoonien veroale voi muuttaa kaiken
 Lämmittääkö hyinen Itämeri pian Helsinkiä? Energiayhtiö selvittää kivihiilen korvaamista merivedellä – animaatio näyttää, miten se onnistuisi
 Jos kumpikaan edellä mainituista suunnitelmista ei toteudu, jää jäljelle lämmön tuottaminen lukuisista pienemmistä lähteistä.
 – Yksi iso ratkaisu on aina kokonaistaloudellisin. Mutta meillä on suunnitelmissa myös se, että tekisimme enemmän niitä pienempiä ratkaisuja, joita me teemme jo nyt – geotermistä energiaa ja datakeskusten sekä muiden kaupungin hukkalämpöjen hyödyntämistä, sanoo johtaja  Maiju Westergren  Heleniltä.
 Helenin johtaja Maiju Westergren uskoo, että yhtiö voi saavuttaa vuodelle 2030 asetetun päästötavoitteen.  Ronnie Holmberg / Yle
 Helen seuraa tiiviisti myös  pienten ydinreaktoreiden kehitystä , mutta Westergren ei usko, että niistä on apua vielä vuoden 2030 tavoitteiden saavuttamisessa.
 Lisää aiheesta:
 Löytyykö hyisen meren syvänteistä puhtaampaa lämpöä? Tätä Helsinki tutkii nyt, lähdimme mukaan ulapalle laskemaan mittareita syvyyksiin
 Näin energiayhtiöt aikovat korvata ilmastonmuutosta kiihdyttävät polttoaineet – tarkoittaako muutos kaupunkilaisille isompaa lämmityslaskua?
 Puhtaampi maalämpö houkuttelee kaukolämmön kallistuessa, mutta sopiiko se juuri sinun taloyhtiöösi? Näillä nyrkkisäännöillä pääset jyvälle
 Lisäpainetta taloyhtiöille: Helsinki tulee ja soittaa ovikelloa, jos energiaremontti on tekemättä – ilmastotavoitetta ei saavuteta tänä vuonna
 Virossa suunnitellaan ydinvoimalaa 100 kilometrin päähän Helsingistä – Fortum: pienreaktoreita saattaa tulevaisuudessa tulla myös Suomeen
 Helsingin ytimeen povattiin ydinvoimalaa jo 1950-luvulla – onko uusillakaan kaavailuilla mitään mahdollisuuksia?

Helsinki haluaa hiilineutraaliksi viisi vuotta tähdättyä aiemmin eli 2030 – grafiikka näyttää, miten kaupungin päästöt ovat muuttuneet


Summary: Ekologisuus, autojen romutuspalkkiot ja työsuhdepyörien verohelpotukset ovat laatikkopyörien kasvaneen suosion taustalla. Niiden ohjaksissa on kuitenkin varottava liian vauhdikasta kurvailua.

Turkulainen  Ilari Nevantaus  kuljettaa kolme lastaan kouluun ja harrastuksiin laatikkopyörällä. Tänä syksynä on porukalla käyty myös Raisiossa ja Kaarinassa, ja Ahvenanmaan reissukin tehtiin laatikkopyörällä.
 – Tämä on sähköavusteinen ja sähkö riittää noin 40 kilometrin verran, eli sillä pärjättiin Ahvenanmaalla. Omat ja naapureidenkin muksut kuljetetaan tällä yleensä.
 Hän oli kertomansa mukaan Turun ensimmäisiä laatikkopyöräilijöitä kuusi vuotta sitten.
 – Näin kuvan ja ajattelin, että tuollainen on pakko saada. Olen ajanut ajokortin, mutta en ole koskaan omistanut omaa autoa, kertoo Nevantaus.
 Nevantauksen lapset ovat 7-, 9- ja 11–vuotiaita. Laatikkopyörän kyytiin voi ottaa sadan kilon verran kuormaa.
 – Kaikki mahtuvat edelleen kyytiin. Tosin varhaisteini voi kohta ajatella, ettei lähde isän pyörän kyytiin. Ajaminen on helppoa, ei tässä tarvitse olla mikään muskelimies.
 Tiukka kurvailu voi aiheuttaa kaatumisriskin
 Tapaamme Ilari Nevantauksen ja kaksi hänen lapsistaan turkulaisen Raunistulan koulun läheisyydessä aamukahdeksalta. Kohta liikenteessä näkyy muitakin laatikkopyöräilijöitä.
 Malleja on erilaisia. Ohi suhahtaa pitkänmallinen pyörä, jossa on telttamainen katos.
 Liikenneturvan yhteyspäällikkö  Elias Ruutti  on tutustunutlaatikkopyöriin ja ajanut niitä. Hän kannustaa harjoittelemaan varsinkin kääntymistä.
 – Tavalliseen polkupyörään verrattuna laatikkopyörä on hieman kankeampi ohjattava. Jos yrittää kovassa vauhdissa tehdä tiukan käännöksen, pyörä kallistuu hyvin nopeasti ja kaatuu kokonaan. Täytyy olla todella tarkkana.
 Sisällä laatikkopyörässä on turvavyöt lapsille ja lapset käyttävät kypäriä, joten turvallisuuteen on panostettu.
 – Kaari on kuomua varten, eli en tiedä, miten se käyttäytyy mahdollisessa kaatumisessa, kertoo Ruutti.
 Liikenneturvan Elias Ruutti kannustaa harjoittelemaan laatikkopyörällä ajamista. Minna Rosvall / Yle
 Suosion taustalla monta tekijää
 Laatikko- ja tavarapyöriä eri puolille Suomea myyvästä Tavarapyörä-asiantuntija -nimisestä yrityksestä kerrotaan, että suosio on selvässä kasvussa.
 Tässä yrityksessä myynti on kasvanut jopa 40 prosenttia koronapandemian aikana. Syitä on monia.
 – Uutiset ilmastonmuutoksesta ja käyttäjien tarve valita ekologinen vaihtoehto on yksi syy. Autojen romutuspalkkiot ja työsuhdepyörään liittyvä verohelpotus ovat myös taustalla. Perheillä saattaa olla myös rahaa säästössä koronan vuoksi, kertoo yrittäjä  Mia Storm-Hendriks .
 Storm-Hendriks arvioi, että laatikko- tai tavarapyöriä on Suomessa jo tuhansia, kohta jopa kymmeniä tuhansia. Varsinkin yliopistokaupungeissa ja hyvissä pyöräilykaupungeissa suosio on kova. Eniten pyöriä on pääkaupunkiseudulla, mutta myös Tampereella, Turussa, Jyväskylässä ja Oulussa on paljon laatikkopyöriä.
 Asiakkaat ovat yrittäjän mukaan valveutuneita. He tutkivat tarkkaan eri malleja.
 – He haluavat tarkkaan tietää, millaisiin kulkuvälineisiin uskaltavat rakkaat lapsensa laittaa, kertoo Storm-Hendriks.
 Katso tästä Ylen aamun juttu laatikkopyöristä

 Poliisi muistuttaa lasten oikeasta kiinnityksestä
 Liikennepoliisisektorin johtaja, ylikomisario  Mika Peltola  on huomannut laatikkopyörät liikenteessä.
 Vakavilta onnettomuuksilta on vältytty, mutta etenkin lasten turvallisuus ja oikea kiinnitys tulee huomioida.
 – Pyöräilijä työntää lapsensa ensimmäisenä esimerkiksi risteysalueelle, kun hän pysähtyy valoihin. Vauhdin pitää siksi olla kontrollissa.
 Vanhempien tulee etsiä turvallinen reitti pyörälle. Jos pyörätie on olemassa, pääsääntöisesti sillä pitää ajaa, vaikka se tuntuisikin ahtaalta.
 Sähköavusteinen pyörä saattaa myös lähteä helposti kovaan vauhtiin ja sitä voi olla vaikea ohjata.
 – Pyörän kääntämistä ja kurvailua kannattaa käydä harjoittelemassa jossain harjoituskentällä ilman lapsia, jotta ajaminen liikenteessä on turvallista, neuvoo Mika Peltola.
 Muokattu 30.9. kello 17.16 mainintaa pyörätien käytöstä.
 Voit keskustella aiheesta  Yle Tunnuksella . Kommentointi sulkeutuu 01.10. kello 23.
 Lue lisää:
 Miljoona laatikkopyörää ja nopeusrajoitukset moottoriteille – Saksan vihreät haluavat automaasta pyörämaan, ja kriitikot pilkkaavat Melukylä-utopiaa
 Hyppää tulevaisuuden pyörän satulaan: Vuonna 2050 poljet sähköisellä työsuhdepyörällä ja valitset lähijunassa pyörävaunun

Laatikkopyörät ovat lapsiperheiden suosiossa – Ilari Nevantaus: "Omat ja naapureidenkin muksut kuljetetaan tällä"


Summary: Ilmatieteen laitos ottaa käyttöön uuden ilmastollisen vertailukauden. Tilastot, joihin verrataan tämänhetkistä säätä, ovat lähempänä nykyistä kuin aiempien vuosikymmenten säädata.

Tämän vuoden heinäkuu oli paikoin  poikkeuksellisen lämmin . Ensi kesän lämpötiloissa poikkeama ei ole enää niin suuri.
 Jatkossa kesän kova helle tai talven lumettomuus ei ole enää niin poikkeuksellista, kun mittarit ovat erilaiset.
 – Ehkä alkuun ei tule niin usein otsikoita, että kuukausi oli tavanomaista lämpimämpi, sanoo Ilmatieteenlaitoksen ilmastopalvelun meteorologi  Pauli Jokinen .
 Lokakuun alusta vallitsevia sääoloja verrataan viimeisimpiin 30 vuoteen. Tähän asti vertailukohtana ovat olleet vuodet 1981-2010.
 Kun mukaan tulevat viimeiset 10 vuotta, joiden aikana on ollut historiallisen kuumaa, äärevämmät säät näyttäytyvät tilastoihin verrattuna vähemmän äärevinä.
 – Jos verrataan vuosikymmen taaksepäin, niin hellepäivien lukumäärä on noususuunnassa. Ne lämpötilat, jotka ennen olivat harvinaisia tai poikkeuksellisia, eivät välttämättä nykyään sitä enää olekaan, Jokinen sanoo.
 Ne ovat siis tilastonäkökulmasta muuttuneet tavanomaisempaan suuntaan, kun niitä esiintyy useammin.
 – Jos käyttäisimme vain vanhoja vertailukausia, meillä olisi koko ajan tavanomaista lämpimämpää. Sen takia näitä on syytä päivitellä.
 Ennätyslämpötila on kuitenkin ennätyslämpötila tästä eteenpäinkin.
 Esimerkiksi tämän vuoden kesäkuu oli Suomessa  mittaushistorian lämpimin . Jos uusi ennätys tulee taas ensi kesänä, se on silti uusi ennätys.
 – Ennätys on aina ennätys riippumatta siitä mikä vertailukausi on käytössä, Jokinen sanoo.
 Vertailu viime vuosikymmeniin laittaa sään oikeaan kontekstiin
 Ilmastollisella vertailukaudella  tarkoitetaan 30 vuoden jaksoa, josta lasketuilla tilastoilla kuvataan muun muassa sään keskiarvoja ja vaihteluvälejä lähimenneisyydessä.
 Vuosien 1991–2020 säähavainnoista on laskettu tilastoja, joiden avulla nykyinen sää voidaan laittaa historialliseen kontekstiin eli muun muassa verrata, oliko mennyt kuukausi tavanomaista kylmempi vai lämpimämpi.
 Lisäksi tilastoja voidaan käyttää ennakoimaan, minkälaista sää on todennäköisimmin tiettyyn aikaan vuodesta tai millaisiin olosuhteisiin on syytä varautua.
 – Se kertoo myös ilmastonmuutoksen etenemisestä, kun näitä päivitetään 10 vuoden välein. Siitä nähdään, mitkä asiat ovat muuttuneet ja kuinka paljon, Ilmatieteenlaitoksen Jokinen kertoo.
 Vertailukaudet kertovat ilmastonmuutoksen etenemisestä
 Nyt käyttöön otettavan vertailukauden Suomen keskilämpötila on noin 2,9 astetta, mikä on noin 0,6 astetta edellistä eli vuosien 1981–2010 jaksoa lämpimämpi. Vuosien 1961–1990 jaksoon verrattaessa keskilämpötila on noussut Suomessa jo noin 1,3 astetta. Suurinta muutos on ollut joulukuussa, pienintä kesä- ja lokakuussa.
 – Havaitut muutokset vertailukausien välillä korostuvat etenkin, kun tarkastellaan etelän talvia. Termisen talven pituus on lyhentynyt maan lounaisosassa yli kahdella viikolla kymmenen vuoden takaiseen edelliseen vertailukauteen verrattuna, Jokinen sanoo.
 Pysyvän lumipeitteen kesto on niin ikään lyhentynyt maan etelä- ja keskiosassa 1–2 viikolla, rannikoiden läheisyydessä jopa enemmän.

 Talvi on lyhentynyt eniten Ahvenanmaalla. Siellä terminen talvi on yli kuukauden lyhyempi kuin 1960-luvulla.
 Sademäärät ovat kasvaneet edelliseen eli vuosien 1981–2010 jaksoon nähden noin kaksi prosenttia ja jaksoon 1961–1990 nähden noin yhdeksän prosenttia. Kasvu on ollut suurinta talvikuukausina joulukuusta helmikuuhun. Elokuussa sademäärät ovat puolestaan pienentyneet.
 Ilmastopaneeli kehottaa Suomea varautumaan sademäärän merkittävään kasvuun ja vakavien tuhotulvien riskiin – "On keskitytty liikaa siihen, lämpeneekö"
 Ensimmäistä kertaa Ilmatieteen laitos on tuottanut säätilastojen lisäksi meritilastoja samalta ajanjaksolta. Nyt laskettuihin meritilastoihin kuuluvat meriveden korkeus ja lämpötila sekä jääpeitteen laajuus.
 Kukin maa päivittää ilmastotilastoja Maailman ilmatieteen järjestö WMO:n ohjeiden mukaisesti seuraavan kerran kymmenen vuoden päästä. Silloin siirrytään käyttämään vuosien 2001–2030 havaintoja.
 Lue lisää:
 Ajankohtaista säästä ja ennusteet Ylen sää-sivuilla
 Ilmastonmuutos lisää Suomen sademääriä, ja näin se tuntuu eri maakunnissa – katso kotialuettasi lähivuosikymmeninä kohtaavat tulvariskit
 Ilmastonmuutos on vienyt suomalaisilta koteja, raanveden ja jopa hengen – tässä 8 tarinaa tapahtuneista mullistuksista
 Toimittajalta: Tein tutkimusmatkan ilmastonmuutoksen Suomeen, enkä vaipunut epätoivoon

Ilmatieteen laitos päivittää uudet normaalit vastaamaan ilmastonmuutosta – äärisäät eivät ole enää niin poikkeuksellisia, kun mittareita rukataan nykyoloihin


Summary: Kaupungin virkamiesjohtoon valaa uskoa se, että alueelle on jo virinnyt monenlaista ilmailutoimintaa. Sen pohjalta suunnitelman toivotaan pysyvän hengissä.

Pohjoisella Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa elää edelleen toivonkipinä. Sassin alueelle rakennetaan vielä ainutlaatuinen ympäristö, jossa yhdistyvät lentämisen yritystoiminta, alan koulutus ja asuminen.
 Merkkeinä sen toteutumisesta on toistaiseksi vain kunnostusta odottava pienkoneiden sorapeitteinen kiitorata, lentokoneasentajien melko uudet opetustilat ja pienkoneiden säilytys- ja huoltohallin perustukset. Harrastuslentäjien rakentamaan halliin nousee seinät syksyn aikana.
 Harrastajalentäjien hallin pohjista näkyy uusin kehitys alueella. Outi Parikka / Yle
 Näihin kolmeen kaupunki perustaa nyt uskonsa, kun ulkomaalainen sijoittajataho  vetäytyi 250 miljoonan euron hankkeesta . Hanke palaa alkuunsa eli pienempiin suunnitelmiin, joita oli jo olemassa ennen sijoittajaa. Siihen kuuluu esimerkiksi koteja, joiden pihasta pääsee suoraan oman lentoharrastuksen pariin.
 Ovet ovat auki uusille bisnesideoille
 Mänttä-Vilppulan elinkeinoyhtiöiden toimitusjohtaja  Otto Huttunen  uskoo hankkeeseen ja pitää ovet avoinna monille mahdollisuuksille, vaikka kaupunkilaiset usein suhtautuvat koko kuvioon epäillen.
 – Kaupunki kaavoittaa, omistaa aluetta ja kehittää infraa. Bisnekset ovat yksityisiä asioita, joita kaupunki mahdollistaa. Tästä näkökulmasta, miksipä ei? Kyllä maailma on vapaa. Liiketalous voi toteuttaa mitä ihmeellisimpiä asioita, myös meillä Mänttä-Vilppulassa, Huttunen toteaa.
 Mänttä-Vilppulan elinkeinoyhtiöiden toimitusjohtaja Otto Huttunen. Matias Väänänen / Yle
 Huttunen seisoo edelleen Mänttä-Vilppulassa tehdyn työn takana, vaikka julkisuudessa suuria suunnitelmia on kummeksuttu. Hän ymmärtää ihmettelyn, mutta kokee, että julkisuus on ollut hyväksi hankkeelle.
 – Tästä eteenpäin on mahdollisuus hakea kansainvälisiä toimijoita mukaan. En usko, että se lisää negatiivista julkisuutta. Itse tulkitsen julkisuuden olleen meille eduksi. Olemme kehittäneet Suomessa ainutlaatuisen konseptin.
 Lentokoneasentajien koulutus on laajenemassa jo nyt
 Mäntän keskustan kupeessa luonnonkauniilla paikalla sijaitsevan Sassin teollisuusalueen kehittäminen on ollut toiveiden tynnyri. Lähtöajatuksena on ollut, että lentoharrastajista saataisiin uusi turistivirta kaupunkiin.
 Konkretiaa on sen sijaan jo nyt koulutuksessa. Lentokoneasentajia kouluttavan Saskyn Mäntän seudun koulutuskeskuksen rehtori  Arto Pylvänäinen  näkee, että ulkomaisen sijoittajatahon vetäytyminen ei vaikuta juurikaan koulutustoimintaan.
 Pylvänäinen uskoo, että Suomen hävittäjäkauppa ja sähkökäyttöisten lentokoneiden yleistyminen vauhdittavat lentoalan koulutusta myös Mänttä-Vilppulassa. Hävittäjäkauppa tuonee Patrialle töitä, ja silloin myös osaavia asentajia tarvitaan.
 – Sähkölentokoneiden osalta valmistaudumme siihen, että olisimme Suomessa ensimmäinen paikka, jossa voisi suorittaa pienten lentokoneiden mekaanikon lupakirjaan tarvittavan koulutuksen. Se on hyvä pohja.
 Lentokoneita Sassin alueella koulutuskuntayhtymän hallissa. Matias Väänänen / Yle
 Kaupunkilaisten ainainen puheenaihe
 Mänttä-Vilppulassa asuville lentokentän alueen hanke on ollut jatkuva vitsien lähde, mutta myös ihmetyksen aihe.
 Kuten  Hanna Savolainen  jutun pääkuvassa avautuvalla videolla sen sanoo:
 – Miksi ihmiset, joilla on lentokoneita, haluaisivat suurin joukoin muuttaa Mänttään?
 Mitä ajatuksia uutinen sinussa herätti? Keskustele aiheesta perjantaihin 1.10. klo 23.00 asti.
 Lue lisää:
 Mänttä-Vilppulan ilmailupuistohanke palasi lähtöruutuun – kiinteistöyhtiö vakuuttaa, että rahoittajan vetäytyminen ei kaada hanketta
 Pienen kaupungin kohuttu miljoonien luksushanke kariutuu: italialainen liikemies ilmoitti vetäytymisestä kirjeellä Mänttä-Vilppulalle
 Mänttään rakennetaan pienlentokoneiden säilytyshalli eli hangaari – ELY-hankkeelle yli 400 000 euron tuki
 Asiantuntija: Päätös Mänttä-Vilppulan kohutusta lentokaupungista syntyi virheellisesti, tehty valitus kaataa nykysuunnitelmat
 Mänttä-Vilppulan johto lentokaupungista: taloudellinen riski on ulkopuolisilla rahoittajilla
 Rutiköyhiä ja olemattomia yhtiöitä, rahan lähde arvoitus – tällainen on Mänttä-Vilppulan jättihankkeen salaperäinen rahoittaja
 Lentokoneella voi pian rullata kotipihaan Mänttä-Vilppulassa: valtuusto hyväksyi kaupungin historian suurimman yksittäisen hankkeen

Mänttä-Vilppulan lentoalueelta katosi 250 miljoonan euron rahoittaja – kohuhanke jatkuu pienempänä


Summary: Romanovin sukuun kuuluvan ja ruhtinastittelin omaavan George Mihailovitš Romanovin häistä on luvassa harvinainen spektaakkeli ulkomaisine vieraineen.

Venäjän keisarillisen loisteliaassa Pietarissa järjestetään huomenna häät.
 Häät eivät kuitenkaan ole tavalliset, vaan kyseessä on Venäjän keisarillisen perheen, Romanovin sukuun kuuluvan henkilön häät.
 George Mihailovitš Romanov  avioituu italialaisen  Victoria Romanovna Bettarinin  kanssa Iisakinkirkossa perjantaina.
 Häitä vietetään Pietarissa ison kaavan mukaan, kertoo pietarilainen uutissivusto  Fontanka.
 George Mihailovitš Romanov leikkasi morsiamensa, Victoria Rebecca Bettarinin kanssa hääkakkua siviilivihkimisen jälkeen viime viikon perjantaina. STELLA Pictures / ddp
 Pari vihitään ortodoksisessa seremoniassa, johon on kutsuttu satoja ulkomaalaisia vieraita. Vieraiden joukossa on lukuisia julkisuuden henkiöitä ja kuninkaallisia ympäri Eurooppaa.
 Suurelliset juhlat
 Vieraslistalla on ainakin Espanjan nykyisen kuninkaan  Felipe VI:n  äiti kuningatar  Sofia , Luxemburgin pääministeri  Xavier Bettel  ja Pietarin kuvenrööri  Alexander Beglov .
 Hääkakun valmistaa belgialainen kondiittori  Michael Lewis-Anderson . Hän on muiden muassa valmistanut syntymäpäiväkakun Britannian kuningatar  Elisabet II:lle.
 Morsiamen hääpuvun on suunnitellut Hollywoodissa tunnettu  Rim Acra , joka on suunnitellut asuja myös muiden muassa  Beyoncelle ,  Madonnalle  ja  Melania Trumpille .
 Hääjuhlaa vietetään tsaari  Nikolai II :n perustamassa Pietarin etnografisessa museossa. Lauantaina 700 henkeä on kutsuttu juhlimaan Pietarin kuuluisaan Konstantinovskin palatsiin.
 Juhlien hintaa ei ole paljastettu. Ei ole myöskään kerrottu, kuka juhlat kustantaa.
 Kuninkaalliset häät ensi kertaa yli sataan vuoteen
 Venäjän viimeinen tsaari Nikolai II, hänen vaimonsa  Aleksandra Fjodorovna  ja heidän viisi lasta murhattiin vallankumouksen aikana vuonna 1918 Jekaterinburgissa.
 Perjantaina avioituvat Romanovin sukuun kuuluva George Romanov on suuriruhtinatar  Maria Vladimirovna Romanovan  ja Preussin prinssin  Franz Wilhelmin  poika. Hän on suoraan alenevassa polvessa sukua myös Britannian kuningatar  Victorialle  (pojantyttären pojantyttären poika) ja on Britannian valtaistuimen perimysjärjestyksessä 140. sijalla.
 Maria Romanova on suurruhtinas  Kirill Vladimirovitšin  pojantytär. Kirill Vladimirovitš oli Nikolai II:n serkku, joka onnistui pakenemaan vallankumousta.
 Pariskunta on jo naimisissa
 George Mihailovitš Romanov (40) syntyi Madridissa. Hän on työskennellyt muiden muassa Euroopan komissiossa. Vuonna 1992 Romanov palasi Venäjälle.
 Italialainen Victoria Rebecca Bettarini on Italian Belgian-suurlähettilään tytär. Bettarini on työskennellyt ilmailu- ja avaruusalalla ja on kirjoittanut etsiväromaaneja. Bettarini on kääntynyt ortodoksiseen uskoon ja nykyään pariskunta tekee hyväntekeväisyyttä.
 Pari on ollut yhdessä vuodesta 2012 saakka.
 Teknisesti pariskunta on jo naimisissa, sillä heidät vihittiin avioliittoon moskovalaisessa maistraatissa tällä viikolla.
 Lue myös:
 Prinsessan häät peruuntuivat koronaviruksen vuoksi – Beatrice avioitui tänään "salaa" Windsorissa
 Monacon Albertilla todettu koronavirustartunta, Norjan kuninkaalliset karanteenissa – näin pandemia mullisti kuninkaallistenkin arjen
 Thaimaan kuningas kruunattu: Puhdistautumisrituaali muutti hänet jumalhahmoksi, kuninkaallisiin esineisiin kuuluvat myös tohvelit
 Thaimaan kuningas meni naimisiin henkivartijansa kanssa
 Katen sisar Pippa Middleton synnytti pojan – ensimmäinen serkku Georgelle, Charlottelle ja Louisille

Keisarillista loistoa nähdään huomenna Pietarissa, kun Romanovin sukuun kuuluvan vesan häitä juhlitaan – aatelishäitä ei ole järjestetty Venäjällä yli sataan vuoteen


Summary: Oulussa toimivalta yhtiöltä puuttuu edelleen vuoden 2019 vahvistettu tilinpäätös. Yhtiön on toimitettava puuttuvat tiedot 13. tammikuuta mennessä, tai se voidaan asettaa selvitystilaan tai poistaa kaupparekisteristä.

Patentti- ja rekisterihallitus tiukentaa kyselyjään teknologiayhtiö Uroksen puuttuvista tilinpäätöstiedoista.
 Yhtiöltä puuttuu edelleen vuoden 2019 vahvistettu tilinpäätös, jonka asiakirjat on nyt toimitettava viimeistään tammikuun 13. päivä tai yhtiö voidaan asettaa selvitystilaan tai poistaa kaupparekisteristä, kertoo Patentti- ja rekisterihallituksen lakimies  Jussi Huolman .
 Patentti- ja rekisterihallitus asetti jo keväällä uhkasakon Uroksen tilinpäätöstilanteesta, ja sakko lankesi aiemmin tänä syksynä.
 Oulussa toimivan yhtiön selvitystoimet puuttuvasta tilinpäätöksestään  eivät ole tyydyttäneet viranomaista  (IL), joka on keskiviikkona 29. syyskuuta aloittanut uhkasakkoa järeämmän menettelyn puuttuvien taloustietojen saamiseksi.
 Teknologiayhtiö Uros on liikevaihdoltaan jättiläinen, mutta miljardiluvut eivät kuvaa yhtiön oman palveluntuotannon arvoa
 Uroksen tulevan toimitusjohtajan  Rauno Jokelaisen  mukaan tilinpäätöstietojen täydentäminen pyritään hoitamaan mahdollisimman pian ja on tällä hetkellä yhtiön tärkeimpiä tehtäviä. Jokelainen aloittaa Uroksen toimitusjohtajana huomenna perjantaina 1. lokakuuta.
 Lue lisää :
 Tampereen areenan nimikkosponsorin Uroksen satumaiselta vaikuttanut taloustilanne herättää useita kysymyksiä – areena: yhtiö hoitanut velvoitteensa
 Teknologiayhtiö Uros vaihtaa toimitusjohtajansa nopealla aikataululla, mutta vaikenee vaihdon syistä

Teknologiayhtiö Urosta uhkaa selvitystila tai poisto kaupparekisteristä, jos se ei toimita tilinpäätöstietoja takarajaan mennessä


Summary: Valtioneuvoston tutkimuksen mukaan huono-osaisuus liittyy myös riskiin syyllistyä seksuaalirikoksiin. Ulkomaalaistaustaisten korkea osuus epäillyistä ei kuitenkaan selity tutkijoiden mukaan huono-osaisuudella.

Ulkomailla syntyneiden osuus raiskauksista epäillyistä oli vuonna 2020 Suomessa lähes 38 prosenttia.
 Maahanmuuttajien yliedustus tilastoissa on ollut tiedossa pitkään. Keskiviikkona julkaistu valtioneuvoston tutkimus  Seksuaalirikosten tekijät, tekotilanteet ja ennaltaehkäisemisen mahdollisuudet  osoittaa kuitenkin, että viime vuosina ulkomailla syntyneiden osuus seksuaalirikostilastoissa on kasvanut entisestään.
 Tutkimuksessa nostetaan esiin yhteys seksuaalirikollisuuden ja nuoren iän, sosiaalisen huono-osaisuuden sekä ulkomaalaistaustaisuuden välillä.
 Tutkimuksen tekijät  Teemu Vauhkonen ,  Markus Kaakinen  ja  Tommi Hoikkala  luovat  148-sivuisessa julkaisussaan  kattavan katsauksen seksuaalirikollisuuteen. Tutkimuksen lähteinä on käytetty aiempaa tutkimusta, rekistereitä, nuorisorikollisuuskyselyä sekä hanketta varten kerättyä haastatteluaineistoa.  Iltalehti uutisoi tutkimuksesta jo keskiviikkona.
 Suomessa oli tutkimuksen mukaan vuonna 2020 ensimmäisen polven maahanmuuttajia vähän yli 367 000. Suomen väkilukuun vuoden 2020 lopussa suhteutettuna heidän osuutensa väestöstä oli alle seitsemän prosenttia.
 Ulkomailla syntyneet korostuivat tutkimuksessa paitsi raiskausrikoksissa myös lapsen seksuaalisissa hyväksikäytöissä.
 Lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä epäiltyjen joukossa ulkomailla syntyneiden osuus on kasvanut viime vuosina jopa jyrkemmin kuin raiskausten kohdalla.
 Kokonaisuudessaan tutkimuksen aikavälillä vuosina 2011–2020 kaikista raiskauksesta epäillyistä 27 prosenttia oli ulkomailla syntyneitä. Vastaava luku lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä epäillyistä oli 15 prosenttia.
 Tutkimusaineistossa huomattavassa osassa tapauksia epäillyn lähtömaa jäi pimentoon. Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutin tutkija  Martti Lehti  on kuitenkin  aiemmin havainnut , että erityisesti Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maat korostuvat huomattavasti seksuaalirikoksista epäiltyjen lähtömaiden joukossa.
 Nyt julkaistussa tutkimuksessa raiskauksesta epäiltyjen joukossa vuonna 2020 "länsiaasialaisten" osuus oli 20,3 prosenttia. Tähän määritelmään osuvat Lähi-idän maat Egyptiä lukuun ottamatta.
 Pohjoisafrikkalaisten osuus oli viime vuonna 1,4 prosenttia. Lähtömaa jäi tuntemattomaksi 6,4 prosentissa tapauksia. Tutkijoiden mukaan kyse on heidän käytössään olleen aineiston puutteista. Todennäköisesti viranomaiset ovat lopulta saaneet tiedon epäillyn lähtömaasta huomattavasti useammassa tapauksessa.
 Maahanmuuttajien lapsien osuus pieni
 Niin sanottujen toisen polven maahanmuuttajien osuus seksuaalirikoksesta epäiltyjen joukossa on vähäinen. Toisen polven maahanmuuttajalla tarkoitetaan Suomessa syntynyttä henkilöä, jonka vanhemmat ovat maahanmuuttajia.
 Tutkijoiden mukaan yli puolet toisen polven maahanmuuttajista on kuitenkin alle 15-vuotiaita. Vasta tulevina vuosina voidaan paremmin havainnoida, eroaako heidän riskinsä syyllistyä seksuaalirikoksiin kantaväestön riskistä.
 Tutkimus listaa useita toimenpidesuosituksia seksuaalirikollisuuden vähentämiseksi. Maahanmuuttajien osalta tutkimus suosittaa käytännössä sitä, että kotouttamisvaiheessa korostettaisiin entisestään, että Suomessa seksuaaliseen kanssakäymiseen tarvitaan molemminpuolinen suostumus.
 Tutkimus vahvistaa jo aiemmin tehdyn havainnon, että lapsen seksuaalisista hyväksikäytöistä tehdyt rikosilmoitukset ovat olleet kasvussa vuodesta 2017. Kaikkiin seksuaalirikosten lajeihin sisältyy myös piilorikollisuutta, joka ei tule viranomaisten tietoon.
 Lasten uhrikokemuksia on kartoitettu tutkimuksissa vuosina 1988, 2008 ja 2013. Niiden perusteella lapsiin kohdistuneet seksuaalirikokset olisivat vähentyneet. Vuonna 2020 tehty nuorisorikollisyyskysely tukee tätä havaintoa.
 Myös aikuisiin kohdistuvien raiskausrikosten rikosilmoitukset ovat lisääntyneet vuosina 2013–2018, mutta tuomittujen määrässä ei samaa trendiä näy.
 Ilmoitusmäärien lisääntymistä on usein selitetty sillä, että asenneilmapiirin muutoksen ja tukipalvelujen kehittymisen myötä uhrin on ollut helpompaa ilmoittaa seksuaalirikoksen uhriksi joutumisesta. Tutkimus ei kuitenkaan selitä, miksi lapsiin kohdistuneiden seksuaalirikosten ilmoitusmäärät ovat kasvaneet vuodesta 2017.
 Tausta ja ikä vaikuttavat
 Pitkään on tiedetty, että merkittäviä riskitekijöitä henkilölle syyllistyä seksuaalirikokseen ovat antisosiaalisuus ja seksuaalinen poikkeavuus kuten lapsiin kohdistuva seksuaalinen kiinnostus pedofilia ja teini-ikäisiin nuoriin kohdistuva hebefilia. Antisosiaalisuudella on havaittu olevan vahva yhteys myös muuhun rikollisuuteen.
 Lapsen seksuaaliseen hyväksikäyttöön syyllistyvistä suuri osa ei kuitenkaan ole pedofiileja tai hebefiilejä. Toisaalta suurin osa pedofiileistä tai hebefiileistä ei syyllisty rikoksiin.
 Tutkimuksen tekijät toteavat, että lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on ennen muuta nuorten miesten tekemää rikollisuutta, jossa myös alaikäiset ovat merkittävä tekijäryhmä.
 Seksuaalirikokseen syyllistyvä voi kuulua mihin tahansa yhteiskuntaluokkaan. Tutkimuksessa matala sosiaalinen asema ja sosiaalinen huono-osaisuus kuitenkin korostuivat epäiltyjen joukossa selvästi, kuten rikollisuudessa ylipäätään.
 Ulkomaalaistaustaisten epäiltyjen osalta tutkijat huomauttavat, että heidän huomattava yliedustuksensa tilastoissa ei selity pelkästään sosiaalisella huono-osaisuudella.
 Lue myös:
 Sisäministeri Ohisalo ulkomailla syntyneiden osuuden kasvusta seksuaalirikostilastoissa: "Huolestuttava luku"
 Maahanmuuttajien korkeaan raiskaustilastoon ei löydy yhtä pätevää syytä
 Miksi poliisi ja media kertovat, että rikollinen on ulkomaalaistaustainen? "Tästä on hirvittävän vaikeaa puhua", sanoo poliisi

Tutkimus: Ulkomailla syntyneiden osuus raiskauksista ja lapsen hyväksikäytöstä epäillyistä on kasvanut selvästi


Summary: Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen uusi suositus korostaa maskin käytössä omaa harkintaa, etenkin jos koronarokotusta ei ole otettu tai ei ole täyttä rokotussuojaa. Suosituksen uusimisen myötä poistuu myös kouluja koskenut aiempi yleisohje.

THL:n uuden suosituksen  ydinviesti on, että maskia suositellaan käytettäväksi julkisissa sisätiloissa, missä on paljon ihmisiä lähellä toisiaan. Jokainen kuitenkin harkitsee itse, milloin maskia käyttää.
 Oman harkinnan tukena voi käyttää  THL:n riskitaulukkoa . Suositus on se, että maskia käytettäisiin aina merkittävän riskin tilaisuuksissa. Näitä ovat muun muassa sisätiloissa tapahtuvat tilaisuudet kuten massakonsertit, urheilukatsomot, yökerhot, karaokebaarit ja yhteislaulutilaisuudet.
 THL:n ylilääkäri  Otto Helve  sanoi torstain aamupäivän koronainfossa, että ruuhkautuvat joukkoliikennevälineet voivat olla paikkoja, missä tartuntariski kasvaa. Työpaikkaliikenteen on ennakoitu lisääntyvän lokakuun puolivälin jälkeen, kun kansallinen etätyösuositus päättyy ja nykyistä enemmän työntekijöitä kulkee kodin ja työpaikan väliä.
 Kasvomaskin käyttämistä suositellaankin julkisessa liikenteessä koko maassa etenkin ruuhka-aikoina ja kun liikennevälineen matkustamossa on paljon ihmisiä.
 Työpaikkojen omista maskisuosituksista vastaavat työnantajat, ja maskisuosituksista vastaa Työterveyslaitos.
 Tilaisuuksien järjestäjät ja muut toimijat voivat itse antaa omia tilojaan koskevia maskisuosituksia. Maskin käyttöä ei suositella ulkotiloissa, ellei tiloissa synny pitkäkestoisia ruuhkia, joissa liikkuminen vaikeutuu.
 Koulut tiedottavat mahdollisista muutoksista
 Koulujen osalta tartuntariskit ovat ylilääkäri Otto Helven mukaan hyvin pieniä. Opetushallituksen juristin, luokanopettaja  Laura Francken  mukaan THL, opetus- ja kulttuuriministeriö ja Opetushallitus täsmentävät vielä maskisuositusta koululaisten osalta.
 Hänen mukaansa vanhempien ja lasten kannattaa vielä siis odottaa, että oppilaitokset ja koulut tiedottavat mahdollisista muutoksista maskikäytännöissä.
 – THL:n yleisestä maskisuosituksesta poistuivat viittaukset kouluihin ja oppilaitoksiin ja poistuivat toimenpidetasot leviämis- ja kiihtymisvaiheeseen. Se tarkoittaa, että maskien käytöstä päätettäisiin tarvittaessa paikallisesti ja alueellisesti sen mukaan, minkälainen epidemiatilanne on, Francke sanoo.
 Alueellisia rajoituksia epidemiatilanteen mukaan
 Jos alueen epidemiatilanne vaatii, viranomaiset voivat antaa kyseistä aluetta koskevia maskisuosituksia. Tarkemmat suositukset maskin käytöstä eri tilanteissa voivat siksi vaihdella alueittain. Suomessa koronatilanne vaihtelee huomattavasti eri alueiden välillä.
 Suositus ei perustu enää koronaepidemian eri vaiheisiin, vaan pääosin omaan tilannekohtaiseen harkintaan. Maskisuositus koskee yli 12-vuotiaita ja on voimassa, kunnes yli 12-vuotiaiden rokotuskattavuus on 80 prosenttia.
 Suomessa rokotusten kohdeväestöstä, eli 12 vuotta täyttäneistä ja sitä vanhemmista, 83,8 prosenttia on saanut vähintään ensimmäisen rokoteannoksen. Kaksi rokoteannosta on saanut 69,7 prosenttia.
 Koko suositus on luettavissa täältä:
 THL:n maskisuositus

Maskisuositukset lievenivät, mutta kouluille viranomaiset vielä viilaavat uutta linjaa


Summary: Ministerin ja puheenjohtajan tuuraajiksi halutaan STT:n tietojen mukaan eri henkilöt.

Kansanedustaja  Iiris Suomela  (vihr.) on STT:n tietojen mukaan vahvoilla vihreiden puoluehallituksen kokouksessa, jossa valitaan puheenjohtaja  Maria Ohisalon  sijaista.
 Sen sijaan puolueen varapuheenjohtajaksi syyskuussa ensimmäisenä valittu kansanedustaja  Atte Harjanne  on lähdössä kokoukseen heikoista asemista helsinkiläisyytensä vuoksi.
 Valinnan tekevässä puoluehallituksessa kiinnitetään sijaisvalintaa tehdessä huomiota aluevaaleihin. Puoluehallituksessa ollaan laajasti sitä mieltä, että puheenjohtajan sijaisen pitäisi edustaa seutua, jossa vaalit käydään tai olla itse jopa ehdolla vaaleissa.
 Näin STT:lle arvioi viisi eri puoluehallituksen jäsentä valinnan tekevän kokouksen aattona. Kuudes jäsen ei pidä sijaisen kotipaikkaa vaalien kannalta ratkaisevana asiana mutta luonnehtii sitä kuitenkin punninnan arvoiseksi. Seitsemäs ei halunnut kommentoida asiaa lainkaan.
 – Tunnumme olevan aika lailla samalla sivulla aluevaalien tärkeydestä, eräs viidestä arvioi puoluehallituksen tunnelmia.
 Puoluehallituksessa on yhteensä 12 jäsentä, joista neljä on puolueen puheenjohtajistoa. Näitä neljää ei tavoiteltu, koska valinta koskee heitä itseään. Yhtä henkilöä STT ei torstaina tavoittanut.
 Tunnettuus tuo Suomelalle nostetta
 Puheenjohtaja Ohisalo on jäämässä loppuvuodesta vanhempainvapaalle.
 Hänen sijaisensa valitaan kolmen varapuheenjohtajan keskuudesta. Heistä Harjanne on ainoa helsinkiläinen. Toisin kuin muualla Suomessa, Helsingissä ei järjestetä tammikuussa sote-uudistukseen liittyviä aluevaaleja.
 – Kyllähän se irralliselta näyttää, jos Atte siinä hommassa on, kun vaalit eivät Helsinkiä koske. Jos hän olisi vihreiden kasvot aluevaaleissa, se ei olisi täysin toimiva ratkaisu, eräs jäsen arvioi.
 Muut vihreiden varapuheenjohtajat ovat tamperelainen Suomela ja lappeenrantalainen  Hanna Holopainen . Puoluehallituksen tavoitetuista henkilöistä kaksi nimeää Suomelan suosikikseen puheenjohtajan sijaiseksi. Muut eivät nimenneet ketään suosikkia.
 Perusteina Suomelan puolesta mainitaan hänen kokemuksensa esiintyjänä ja aktiivisuutensa keskustelijana. Etuna pidetään myös hänen tunnettuuttaan puolueen sisällä.
 Torstaina myös Uutissuomalainen kertoi omien tietojensa pohjalta, että Suomela on vahvoilla sijaisuusvalinnassa.
 Ministeri ja puheenjohtaja erilleen
 Vihreiden sijaisuusjärjestelyihin liittyy erikseen kysymys siitä, kuka toimii sisäministerinä Ohisalon vanhempainvapaan ajan.
 Puoluehallituksessa on laajaa kannatusta ajatukselle, että puheenjohtajan ja ministerin sijaiseksi valittaisiin eri henkilöt.
 – Pidän ehdottoman tärkeänä, että tehtävät jaettaisiin kahdelle ihmiselle, että ihmiset saavat puoleksi vuodeksi keskittyä siihen, mitä he tekevät, eräs jäsen sanoo.
 Huomiota kiinnitetään myös siihen, että kaikki varapuheenjohtajat ovat ensimmäisen kauden kansanedustajia. Heidän ulkopuoleltaan kannatusta ministeriksi saa ainakin vihreiden eduskuntaryhmää johtava  Emma Kari . Kari on toisen kauden edustaja, joka toimi viime vaalikaudella ministerin erityisavustajana.
 STT on jo aiemmin kertonut, että puoluehallituksessa on haluja kierrättää ministerien tehtäviä, ja sama tuodaan edelleen esiin.
 Puolueen ministerijärjestelyistä päättävät puoluevaltuuskunta ja eduskuntaryhmä yhdessä 11. lokakuuta.

Kansanedustaja Iiris Suomela vahvoilla vihreiden sijaisjohtajaksi, varapuheenjohtaja Atte Harjanne sen sijaan heikoilla helsinkiläisyytensä tähden


Summary: Tamperelainen metallialan yritys liittyi Teknologiateollisuuden työnantajiin, sillä se haluaa antaa sopimusneuvottelut asiantuntijoiden käsiin. Digitalisaatioyritys taas aikoo sopia työehdoista paikallisesti.

Teollisuusaloilla kytee riita syksyn työmarkkinakierroksen alla.
 Osa työnantajista on jo liittynyt uuteen Teknologiateollisuuden työnantajat ry:hyn, jonka on määrä edustaa työnantajapuolta alkavalla tes-kierroksella. Järjestöön on kuitenkin liittynyt vasta noin neljännes alan yrityksistä, mikä on huolestuttanut työntekijäpuolen Teollisuusliittoa.
 Digitalisaation asiantuntijayritys Gofore ei koe järjestäytymistä tarpeelliseksi. Yritys haluaa tehdä työehtosopimuksen, josta näkyy heidän oma ajattelutapansa.
 – Yritys ja työntekijät tekevät yhdessä menestystä ja siitä myös nautitaan yhdessä. Olemme arvioineet sen tapahtuvan parhaiten Goforen omalla yrityskohtaisella tessillä, toimitusjohtaja  Mikael Nylund  kertoo.
 Tästä on kyse Marraskuussa päättyy monen Teknologiateollisuuden yrityksen sopimuksia. Alan sopimusten piirissä on satojatuhansia palkansaajia. Teollisuusalojen tes-neuvotteluihin osallistuu jatkossa vastaperustettu sisaryhdistys, Teknologiateollisuuden työnantajat ry. Yleissitovan työehtosopimuksen syntyminen on vielä epävarmaa, koska suurin osa yrityksistä ei ole toistaiseksi liittynyt uuteen yritykseen. Yleissitovuus tarkoittaa, että järjestäytyneiden eli työnantajaliittoon kuuluvien työnantajien on noudatettava liittonsa yhdessä palkansaajapuolen kanssa neuvottelemia työehtosopimuksia.
 Nylundin mukaan heillä on jo pitkä perinne paikallisesta sopimisesta. Tavoitteena on, että Goforen oma työehtosopimus on valmis tämän vuoden puolella ja se voitaisiin ottaa käyttöön.
 – Tyhjästähän tässä ei lähdetä. Mukana ovat luottamushenkilöt ja prosessi on avoin. Sopimukseen liittyviä asioita käsitellään muun muassa työpajoissa työntekijöiden kanssa.
 Goforen toimitusjohtaja Mikael Nylund korostaa työntekijöiden hyvinvoinnin tärkeyttä ja työn joustavuutta. Muun muassa näitä teemoja työehtosopimukseen halutaan. Timo Turpeinen / Yle
 Teknologiateollisuuden uutta järjestelyä on kritisoitu halusta polkea työntekijöiden asemaa. Nylund ei näe tässä uhkaa.
 – Goforessa toimimme todella kilpailluilla työmarkkinoilla. Meidän työntekijöillämme on varaa valita työnantajansa, siitä näkökulmasta väite ei tunnu ollenkaan relevantilta.
 "Annamme neuvottelut asiantuntijoille"
 Yksi Teknologiateollisuuden työnantajat ry:hyn liittyneistä yrityksistä on perinteistä metalliteollisuutta edustava Tampereen koneistus.
 – Päätös liittyä järjestöön perustuu siihen, että yleinen sopimusjärjestelmä on toiminut mainiosti meidän kaltaisessa toiminnassa, toimitusjohtaja  Timo Syväjärvi  sanoo.
 Syväjärven mukaan yrityksen sisällä keskusteltiin muun muassa siitä, olisiko heillä osaamista ja resursseja sopia asioista paikallisesti.
 – Päädyimme siihen, että annamme neuvottelut alan asiantuntijoille. Olemme luottaivaisia sen suhteen, että sieltä löytyy kaikkia osapuolia tyydyttävä, paras ratkaisu.
 Tampereen koneistuksen toimitusjohtaja Timo Syväjärven mukaan Teknologiateollisuuden työnantajat ry luo mallin, mihin voi nojata. Timo Turpeinen / Yle
 Millaisia ajatuksia juttu herätti? Keskustele aiheesta perjantaihin kello 23:een saakka!
 Lue seuraavaksi:
 Analyysi: Teknologiateollisuuden uusi "kahden järjestön malli" lisää painetta syksyn liittokierrokselle
 Teollisuusliitto syyttää työnantajaa palkkakierroksen hajaannuksesta ja vannoo puolustavansa jäsentensä etua – "Mitään keinoa ei ole suljettu pois"
 Teknologiateollisuus irtautui osittain työehtosopimuksista, mutta harva työnantaja hyppää uuteen – järjestö vannoo yhä paikallisen sopimisen nimiin
 Paikallinen sopiminen voi nostaa tessien määrää sadoilla ja lisätä työmarkkinariitelyä – Palkansaajapuoli haluaa lisää sovittelijoita

Menestyvä digiyritys ei liity perinteiseen sopimusmenettelyyn, vaan sorvaa itse työehtonsa: "Työntekijöillämme on varaa valita työnantajansa"


Summary: Jopa 65 prosenttia Satakunnassa kahden viikon aikana todetuista tartunnoista on peräisin Harjavallan akkumateriaalitehtaan ja Rauman telakan työmailta. Maakunnassa suositellaan terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL:n linjausta tiukempaa maskien käyttöä.

Koronan ilmaantuvuusluku on Satakunnassa maan suurin. Maakunnassa on todettu kahden viikon aikana 381 tartuntaa. Tartuntamäärä sataa tuhatta asukasta kohti eli ilmaantuvuusluku on 176,9.
 Tilanteeseen vaikuttavat erityisesti Harjavallassa sijaitsevan akkumateriaalitehtaan työmaan ja Rauman telakan epidemiat: 65 prosenttia kaikista tartunnoista on todettu näissä paikoissa.
 Tautimäärät ovat kasvaneet myös muualla Satakunnassa.
 Maskin käyttöön edelleen suositus
 Satakunnan alueellinen tartuntatautien torjunnan työryhmä (ATTR) painottaa, että tilanne on niin vaikea, että maskien käyttöä on tärkeää jatkaa, vaikka  THL onkin lieventänyt koko maassa maskisuositustaan .
 Sairaalahoidon tarve on lisääntynyt jonkin verran ja Satasairaalassa Porissa on tällä hetkellä hoidossa kuusi koronapotilasta. Terveysviranomaiset arvioivat tiedotteessaan, että määrä lisääntyy lähiviikkoina.
 Valtaosa Satakunnassa sairaalahoitoon joutuneista on rokottamattomia tai vain yhden rokotuksen saaneita.
 Lue myös:
 Rauman telakalla lähes sata uutta koronatartuntaa – valtaosa tartunnan saaneista rokottamattomia
 Satakunta taas leviämisvaiheessa – Harjavallan tehdastyömaalla jo yli 80 tartuntaa

Satakunnassa on maan huonoin koronatilanne – syynä kahden työmaan tartunnat


Summary: Sisäministerin mukaan kotouttamispolitiikassa on ongelmia, joihin on puututtava.  Ohisalon mukaan ulkomailta Suomeen muuttavat on saatava nykyistä nopeammin sisäistämään suomalaisen yhteiskunnan pelisäännöt.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Sisäministeri  Maria Ohisalo  (vihr.) pitää uusia tilastotietoja seksuaalirikosten tekijöistä erittäin huolestuttavina.
 Sisäministeriön  tilaama selvitys kertoo , että ulkomailla syntyneiden osuus raiskauksista ja lapsen hyväksikäytöstä epäillyistä on kasvanut selvästi.
 Viime vuonna raiskauksista epäillyistä yli kolmannes, lähes 38 prosenttia oli niin kutsuttuja ensimmäisen polven maahanmuuttajia, eli ulkomailla syntyneitä.
 – Tämä on huolestuttava luku, johon meidän täytyy yhdessä olla varautunut kaikin tavoin ja olla valmiina näitä lukuja laskemaan, sisäministeri Ohisalo sanoi Ylelle.
 Sisäministeri Ohisalo toteaa, että sisäministeriö tilasi selvityksen, koska seksuaalirikollisuuden syistä, tekijöistä ja näiden taustoista haluttiin tarkempi kuva.
 – Sitä tietoa on nyt saatu ja tämä tuloshan on erittäin huolestuttava. Se otetaan kyllä vakavasti. Meillä hallituksessa myös seksuaalirikoslainsäädäntöä ollaan uudistamassa juuri koskemattomuutta kunnioittavaan suuntaan.
 Ministeri myöntää: kotouttamispolitiikassa on puutteita
 Ohisalon myöntää, että muualta Suomeen muuttavien kotouttamispolitiikassa on ollut puutteita.
 – On varmasti niin, että ei olla onnistuttu siinä, että ihmiset ymmärtävät, kuinka tässä yhteiskunnassa ihmisoikeuksia kunnioitetaan ja ihmisten koskemattomuutta kunnioitetaan. Kyllä on tekemistä tällä puolella.
 Ohisalon mukaan kyse on ennen kaikkea siitä, että maahan tulijat pääsisivät mahdollisimman nopeasti kiinni maan kulttuuriin, yhteiskunnan käyttäytymissääntöihin ja lainsäädäntöön.
 – Seksuaali- ja lisääntymiskasvatuksesta ylipäätään puhutaan aika vähän. Meillä pitäisi olla enemmän oppia juuri näistä koskemattomuuden rajoista.
 Ohisalo huomauttaa, että seksuaalirikoksiin syyllistyvät usein varsin nuoret henkilöt.
 – Kaikkien nuorten kanssa toimivien ammattilaisten pitää olla koulutettu näihin ilmiöihin. Heidän pitää ymmärtää, mitä taustalla on ja tästä (tutkimusraportista) saadaan varmasti työkaluja siihen työhön.
 Lue lisäksi:
 Tutkimus: Ulkomailla syntyneiden osuus raiskauksista ja lapsen hyväksikäytöstä epäillyistä on kasvanut selvästi

Sisäministeri Ohisalo ulkomailla syntyneiden osuuden kasvusta seksuaalirikostilastoissa: "Huolestuttava luku"


Summary: Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtaja Markku Jokisipilä kritisoi torstaina julkaistussa teoksessa voimakkaasti median ja tutkijoiden suhtautumista perussuomalaisiin.

Suhtautuvatko media ja tutkijat eri tavalla perussuomalaisiin kuin muihin puolueisiin?
 Ylen haastattelemat päätoimittajat ja politiikan tutkijat eivät allekirjoita Turun yliopiston Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtajan  Markku Jokisipilän  väitteitä perussuomalaisten, median ja yliopistomaailman välisen suhteen vinoumista.
 Torstaina julkaistussa kirjassaan  Perussuomalaiset Halla-ahon ja Purran linjalla  Jokisipilä esittää, että kun kyse on perussuomalaisista, media pystyy vain vaivoin pysymään poissa puoluepolitiikan kentältä.
 Akateemista maailmaa Jokisipilä arvostelee siitä, että tutkijat ovat ilmaisseet entistä voimakkaammin vastenmielisyyttä perussuomalaisia kohtaan  Jussi Halla-ahon  puheenjohtajavalinnan jälkeen.
 Yle haastatteli kolmea päätoimittajaa ja kahta tutkijaa Jokisipilän esittämistä väitteistä.
 Vastaavista päätoimittajista kysymyksiin vastasivat Ylen  Jouko Jokinen , Helsingin Sanomien  Kaius Niemi  ja Iltalehden  Perttu Kauppinen . Tutkijoista väitteisiin ottivat kantaa Tampereen yliopiston tutkija  Johanna Vuorelma  ja Helsingin yliopiston  Emilia Palonen .
 Väite 1:  Medialle tekee perussuomalaisten tapauksessa tiukkaa pysytellä poissa puoluepolitiikan kentältä pois ja olla neuvomatta yleisöään siitä, kenelle luottamuksensa äänestyskopissa kannattaa antaa.
 Helsingin Sanomien päätoimittaja Kaius Niemi ei allekirjoita väitettä, että medialla on vaikeuksia pysyä puoluepolitiikan kentältä pois, kun kyse on perussuomalaisista.
 Hän sanoo, että kaikilla puolueilla on vaikeuksia käsitellä omiin puolueisiin kohdistuvia kriittisiä juttuja.
 – Väite on suorastaan provokatiivinen. Media suhtautuu kriittisesti kaikkiin puolueisiin ja tämän takia väittäisin, että kun minkä tahansa puolueen edustajan kanssa keskustelee, vallan vahtikoiran kritiikki tuntuu aina osuvan omalle kohdalle. Tässäkin tapauksessa kriittisyys mediaa kohtaan, median kuvaaminen poliittiseksi osapuoleksi ja uhriutuva käytös voi palvella puolueiden ja poliitikkojen omia etuja, Niemi sanoo.
 Helsingin Sanomien päätoimittaja Kaius Niemi sanoo, että kaikki puolueet pitävät niihin kohdistuneita kriittisiä juttuja yleensä kohtuuttomina. Mikko Koski / YLE
 Iltalehden päätoimittaja Perttu Kauppinen puolestaan ei muista yhtään pääkirjoitusta tai kolumnia, jossa olisi kehotettu äänestämään tai olla äänestämättä jotakin tiettyä puoluetta.
 – Perussuomalaisista ja heidän politiikastaan on kyllä varmasti kirjoitettu hyvin paljon kriittisiä näkökulmakirjoituksia, mutta yleensä ne liittyvät yksittäisten perussuomalaisten käyttäytymiseen, puhetapaan tai vaikkapa maahanmuuttolinjauksiin, Kauppinen sanoo.
 Myös Ylen vastaava päätoimittaja Jouko Jokinen pitää väitettä kovana.
 – Tuntuu aika hurjalta väitteeltä, kun perussuomalaiset on ollut iso puolue nyt kymmenen vuotta. Puolueen normalisointi on tapahtunut kymmenen viime vuoden aikana, ja perussuomalaisiin suhtaudutaan kuten muihinkin neljästä, viidestä suuresta puolueesta,.
 Väite 2:  Media ja tutkijat suhtautuvat eri tavalla perussuomalaisiin kuin muihin puolueisiin. Esimerkiksi syytökset puolueen rasismista Jussi Halla-ahon saamien tuomioiden johdosta ovat saaneet mediassa kohtuutonta huomiota.
 Jussi Halla-ahon kohtelu ei eroa mediassa muista puheenjohtajista, sanoo Ylen Jouko Jokinen. Jos jonkin toisen puolueen puheenjohtajalla olisi tuomio uskonrauhan rikkomisesta, se nousisi samalla tavalla esille, hän sanoo.
 – Jos mietimme esimerkiksi kokoomuksen  Jan Vapaavuorta , hänen nuoruuteensa sijoittuvat tuomiot käsiteltiin moneen kertaan, kun hän pyrki aikanaan kokoomuksen johtoon. Tahtoo olla niin, että poliittisten vaikuttajien tuomiot eivät koskaan häviä rekisteristä pois. Onko sitten Halla-ahon tuomiota käsitelty liikaa käsitelty mediassa, siihen on vaikea ottaa kantaa, Jokinen sanoo.
 Ylen päätoimittaja Jouko Jokinen sanoo, että myös muiden puolueiden johtohahmojen vanhat rikokset kaivetaan tasaisin väliajoin esiin. Tiina Jutila / Yle
 Medialla oli alkuvaiheessa vaikeuksia suhtautua perussuomalaisiin oikein, Iltalehden vastaava päätoimittaja Perttu Kauppinen myöntää.
 – Isoksi osaksi se on johtunut siitä, että perussuomalaisissa on ollut niin täysin poikkeuksellisia toimijoita aina  Tony Halmeesta  lähtien. Jytkyn jälkeen eduskuntaan nousi koko joukko uusia kansanedustajia, joiden käytös ja puheet ovat olleet täysin muuta kuin mihin on totuttu.
 Kauppinen sanoo, että Iltalehdelle kaikki kansanedustajien saamat tuomiot sakoista lähtien ovat merkittäviä.
 –Pyrimme uutisoimaan ne kaikki. Olemme julkaisseet myös kaikkien kansanedustajaehdokkaiden saamat tuomiot, Kauppinen jatkaa.
 Median tehtävänä on tarkastella puolueiden toimintaa pintaa syvemmältä, Helsingin Sanomien Kaius Niemi muistuttaa.
 – Tässäkin tapauksessa taustalla on isompi kysymys, ja perussuomalaisten kohdalla tällaisena tuoreena puolueena on se, ovatko puolueen toimijat sitoutuneet avoimeen demokratiaan, ihmisoikeuksiin sekä ihmisten väliseen tasa-arvoon. Tämän takia media tarkastelee perussuomalaisten puolueen jäsenten saamia tuomioita. Samalla media tarkastelee myös muiden puolueiden henkilöiden saamia tuomioita.
 Niemi sanoo, että kansainvälisten populistipuolueiden toiminta nostaa uusia kysymyksiä esille.
 – Maailmalta on huolestuttavia esimerkkejä populistipuolueista kuten Unkarin Fidesz, joka on käytännössä romuttanut maan oikeusvaltiopohjan. Silloin on ihan relevantti journalistinen kysymys suomalaiselta medialta ottaa selvää, onko suomalaisissa puolueissa samanlaisia pohjavirtoja, Niemi toteaa.
 Väite 3:  Vaikka asiasta ei tutkijoiden keskuudessa kyselyjä ole tehtykään, pitänee suuri osa suomalaistutkijoista perussuomalaisia äärioikeistolaisena liikkeenä.
 Tampereen yliopiston politiikan tutkijan Johanna Vuorelman on vaikea ymmärtää Jokisipilän väitettä. Hänen mukaansa vain harvat tutkijat tutkivat perussuomalaisia äärioikeiston käsitteen kautta.
 – Jos katsotaan tutkimuskirjallisuutta, perussuomalaisia on käsitelty nimenomaan populismin kautta ja viime aikoina oikeistopopulismin käsitteen kautta. Mutta että puoluetta pidettäisiin äärioikeistolaisena yleisesti, sitä minun on vaikea tunnistaa. Populismin kehys on ollut täysin perusteltu kehys, Vuorelma sanoo.
 Tutkija Johanna Vuorelma ei tunnista, että iso osa tutkijoista pitäisi perussuomalaisia äärioikeistolaisena. Hänen mukaansa perussuomalaisia on käsitelty populismin viitekehyksessä viime vuosina. Tapio Rissanen / Yle
 Helsingin yliopiston tutkija Emilia Palonen puolestaan pitää väitettä arvailuna.
 – Tämä kertoo osaltaan siitä, että kirjalla ei ole kovin tieteellistä pohjaa.
 Väite 4:  Perussuomalaiset on eduskuntapuolueistamme ainoa, jonka politiikan oikeutuksen, toiminnan hyväksyttävyyden ja osin laillisuudenkin, osa poliittisten kilpailijoiden, median ja tutkimuksen edustajista systemaattisesti pyrkii kyseenalaistamaan.
 Helsingin Sanomien Kaius Niemi pitää väitettä erikoisena ja arvioi, että Jokisipilä ei ole sisäistänyt itsenäisen ja kriittisen median tehtävää.
 – Väitteissä tuntuu korostuvan politisoitunut uhriasetelma, joka korostaa median roolia osapuolena. Perussuomalaisia on käsitelty todella paljon, hyvin monelta eri kantilta ja perussuomalaisille on annettu ääni, joten tuntuu, että tämä on värittynyt näkemys kokonaisuudesta, Niemi arvioi.
 Iltalehden Kauppinen puolestaan ajattelee, että kulttuuriväessä ja tutkijoissa on paljon ihmisiä, jotka pitävät perussuomalaisia vastenmielisinä.
 – Monien medioiden journalistienkin joukossa on niitä, joiden oma voimakas mielipide näkyy esimerkiksi näkökulmakirjoituksissa tai twitter-kirjoittelussa. Näitä vannoutuneita vihamiehiä perussuomalaisilla on varmasti enemmän kuin muilla puolueilla, toki perussuomalaiset mielellään myös ruokkivat tätä vihollisasetelmaa. Kaikkea kriittistä analyysiä ei pidä kuitenkaan leimata tunneperäiseksi, Kauppinen sanoo.
 Perussuomalaisten tapa toimia pakottaa tutkijat Jokisipilän esittämien teemojen pariin, Johanna Vuorelma arvioi.
 – Millä tavalla pitää suhtautua siihen, että avoimesti politisoidaan mediaa, yliopistoja ja poliittisia instituutioita? Missä menee raja, mikä on demokratiassa hyväksyttävää? Asiaa joudutaan jatkuvasti miettimään, koska puolueen tavat suhtautua oikeusvaltion vakiintuneisiin instituutioihin ovat niin erilaisia kuin vakiintuneilla puolueilla. Esimerkiksi viime puoluekokouksessa puheenjohtakisan kolmanneksi tuli ehdokas, joka pyrki horjuttamaan suomalaista vaali-instituutiota levittämällä väitteitä vaalivilpistä.
 Väite 5:  Halla-ahon tultua valituksi puolueen puheenjohtajaksi kesällä 2017 akateemisen yhteisön puolueeseen kohdistuvat avoimesti ilmaistut antagonismi ja antipatia voimistuivat edelleen.
 Tutkija Emilia Palonen pitää mahdollisena, että antipatia eli vastenmielisyys voimistui akateemisessa maailmassa Halla-ahon valinnan jälkeen.
 – Yliopistolla ja varmasti muualla Suomessa nousee antipatioita, jos puheenjohtajaksi valitaan rasistisista kirjoituksista tunnetuksi tullut. Täytyy myös sanoa, että  Timo Soini  keräsi hyvin paljon antipatioita. Soinin valinta ulkoministeriksi herätti hyvin paljon kysymyksiä niiden ihmisten parissa, joiden työ liittyy ulkoministeriöön, Palonen sanoo.
 – Ja varmasti  Juha Sipiläkin  on herättänyt yliopistopiireissä antipatioita koulutusleikkauksien takia. Mitä yliopistoihmisten oli erityisesti pitänyt tuntea tällaisessa tilanteessa? Tässä pyritään leimaamaan yliopistoyhteisöä yhteisönä, joka on väärän ideologian vallassa, Palonen jatkaa.
 Helsingin yliopiston Emilia Palonen sanoo, että yliopistoissa on tunnettu antipatiaa myös muita poliitikkoja kohtaan. Petteri Bülow / Yle
 Väite 6:  Väitteitä perussuomalaisten äärioikeistolaisuudesta, fasistisuudesta ja natsistisuudesta on vaikea pitää muuna kuin sensaatiohakuisena, yliampuvana ja motiiveiltaan poliittisena loanheittona.
 Tutkija Johanna Vuorelman mukaan Jokisipilä lipsahtaa viimeisellä väitteellään politiikan puolelle, koska retoriikka on samanlaista kuin perussuomalaisten ajattelu.
 – Ajatus siitä, että perussuomalaiset on suomalaisessa yhteiskunnassa stigmatisoitu ryhmä, jota pyritään työntämään syrjään, on ollut pitkään puolueen retorinen keino. Siksi on hieman hämmentävää, että Jokisipilä omaksuu tämän tietokirjassa. En pysty suhtautumaan tähän analyyttisenä ja tietoa lisäävänä tapana hahmottaa perussuomalaisten roolia.
 Palonen on samoilla linjoilla Vuorelman kanssa.
 – Tässä viestitään, että perussuomalaisista ei voi sanoa mitään kriittistä edes perustuen vahvoihin aineistoihin, ja kiistetään, että äärioikeistosta tai rasismista voisi olla heissä tunnistettavissa. Tutkimustahan tehdään usein niin, että tutkija ottaa käyttöönsä määritelmän, jota hän sitten peilaa aineistoon. Tämä ei ole mitään leimaamista tai politiikkaa. Markku Jokisipilä toistaa perussuomalaisten diskurssia kyseenalaistamatta sitä lainkaan.
 Herättikö juttu ajatuksia? Voit keskustella aiheesta perjantaihin 1.10.2021 kello 23 asti.
 Lue lisää:
 Markku Jokisipilän uutuuskirja perussuomalaisista syyttää mediaa ja yliopistoväkeä puolueen inhoamisesta ja ideologian vääristelystä
 Onko perussuomalaiset muuttunut äärioikeistolaiseksi – neljä asiantuntijaa vastaa

Onko median, tutkijoiden ja perussuomalaisten suhde vinoutunut? Päätoimittajat ja tutkijat tyrmäävät tuoreen kirjan väitteet jopa provokatiivisina


Summary: Monissa yrityksissä lupaava kasvu törmää työntekijöiden ja yrittäjien puuttumiseen. Lappilainen rautakauppayrittäjä on etsinyt aktiivisesti jatkajaa jo viisi vuotta. Elinkeinoelämän keskusliiton mukaan uutta omistajaa etsii noin 10 000 yritystä.

Monessa yrityksessä pohditaan parhaillaan, miten jatkaa eteenpäin. Korona keräsi synkkiä pilviä taivaanrannalle. Ne ovat nyt väistymässä, mutta sieltä ei paljastukaan aurinkoinen taivas. Osaajapula ja vaikeus saada ikääntyneelle yrittäjälle jatkaja syövät kasvua.
 69-vuotias  Jouko Ylimaunu  on pitänyt rautakauppaa Keminmaassa vuodesta 1983, ja se on ollut kannattava joka vuosi.
 Hän on hakenut jatkajaa aktiivisesti jo viisi vuotta.
 – Kyselijöitä on ollut 50–60 ympäri Suomen. Vielä ei ole potentiaalista ollut. Kaatuu usein rahoitukseen, Ylimaunu kertoo.
 Usein työpaikan perässä muuttamista vaikeuttaa se, että puolisolle ei ole työpaikkaa. Ylimaunu markkinoi yritystään sillä, että se tarjoaisi sopivasti työtä kahdelle.
 – Tämä toimii hyvin perheyrityksenä. Vaimoni oli tässä mukana, mutta hän sairastui 12 vuotta sitten, ja nyt me olemme joutuneet hommaamaan tähän ulkopuolisen työntekijän.
 Jopa 80 000 työpaikkaa tarvitsee uuden yrittäjän
 Monta hyvin voivaa yritystä lopettaa joka päivä toimintansa jatkajan puuttumisen vuoksi.
 – Vuosittain pari tuhatta toimintakelpoista yritystä joutuu lopettamaan toimintansa, koska niihin ei löydy jatkajaa, Elinkeinoelämän keskusliiton johtava asiantuntija  Jari Huovinen  arvioi.
 Ikääntyvien yrittäjien palkkalistoilla on jopa 80 000 työntekijää. Omistajavaihdoksiin liittyy siksi iso työllisyyskysymys, huomauttaa johtava asiantuntija Jari Huovinen Elinkeinoelämän keskusliitosta. Robert Örthén / Elinkeinoelämän keskusliitto
 EK:ssa on arvioitu, että tällä hetkellä Suomen 85 000:sta työnantajayrityksestä 13 500 on sellaisia, jotka ovat omistajanvaihdostilanteessa. Huovisen mukaan yrittäjän ikääntyminen on syynä omistajanvaihdostarpeelle näistä lähes 10 000 yrityksessä.
 – Tämä on monella tapaa myös tulppa uusille investoinneille ja kasvulle, koska tuskin kovin moni eläköityvä yrittäjä tekee mittavia investointeja yritykseen, jos sopivaa jatkajaa ei ole näköpiirissä.
 Lue myös:   Matti Sallinen, 83, on jatkanut yrittäjänä vuosikymmenen kauemmin kuin toivoi – lähes joka toinen pienyritys ei löydä uutta omistajaa
 Huovinen haluaa painottaa asian tärkeyttä kansantalouden näkökulmasta. EK:ssa arvioitu, että omistajanvaihdostilanteessa olevissa yrityksissä on tällä noin 80 000 työpaikkaa.
 – Me tiedämme, että monet niistä yrityksissä, joissa on tapahtunut onnistunut omistajanvaihdos, kasvavat, ja sitä kautta syntyy uusia työpaikkoja. Tämä on pohjimmiltaan työllisyyden edistämistä, Huovinen sanoo.
 Ylimaunu on pohtinut yrityksensä alas ajamista jo monta vuotta.
 – Kyllähän näille halleille löytyy varmaan muuta käyttöä, mutta harmi, jos joudun ajamaan tämän toiminnan alas. Toivon, että tähän löytyy joku, joka vie tätä kannattavasti eteenpäin.
 Huovinen kaipaa lisää toimia tilanteen parantamiseksi.
 – Meillä pitäisi olla ammatillisten oppilaitosten ja ammattikorkeakoulujen yhteydessä nykyistä enemmän jatkajakouluja ja oppisopimuskoulutusta, jonka puitteissa toteutettaisiin omistajanvaihdos.
 Samaan aikaan kun on pulaa yrittäjistä, on myös pulaa työntekijöistä. Tervolalaisen NewPaakkolan kasvun hidaste on osaajapula. Kuvassa yrityksen työntekijä Petri Sipola. Juuso Stoor / Yle
 Yrittäjien ohella etsitään osaajia
 Samaan aikaan kun yrityksissä etsitään uusia yrittäjiä, joudutaan etsimään myös uusia työntekijöitä. Osaajapula häiritsee esimerkiksi tervolalaiseen kuljetinjärjestelmiä valmistavan NewPaakkolan toimintaa.
 Nyt olisi koronakuopan jälkeen tilauksia jälleen tarjolla, mutta niihin ei pystytä täysipainoisesti vastaamaan osaajapulan vuoksi.
 – Joudumme miettimään, mitä töitä voimme ottaa tehtäväksi. Kaikki toiminnot mietitään, että mihin meillä riittää resurssit. Kyllähän tämä työvoiman saatavuus on kasvun este tällä hetkellä, yrittäjä  Tommi Juntikka , 46, sanoo.
 Eivätkö nuoret sitten ota vanhoja yrityksiä harteilleen, kun työtä on muutenkin tarjolla? Tähän Huovinen ei usko, sillä yrittäjyys on  nostanut arvostustaan  nuorisossa.
 – Yrittäjyys nähdään yhä useammin varteenotettavana uravaihtoehtona palkkatyön sijaan, Huovinen sanoo.
 Kiinnostus toimivien yritysten jatkamiseen on kuitenkin vähäisempää kuin uuden aloittaminen. Huovisen mukaan yrittäjyyskoulutuksessa omistajanvaihdokset yrittäjyyden aloittamistapoina ovat liian vähän esillä.
 – Lisäksi moniin perinteisiin aloihin saatetaan liittää nuorison keskuudessa vanhakantaisia mielikuvia, jotka eivät välttämättä enää vastaa toimialan modernia nykytodellisuutta. Tämä voi myös osaltaan vaikeuttaa niin osaajien kuin jatkajien löytämistä näillä aloilla toimiviin yrityksiin.
 Lue myös:
 Teknologiateollisuus pelkää Suomen näivettyvän osaajapulaan – Nokia: Jos emme saa työvoimaa, työt tehdään sitten muualla
 Pienyrittäjiä ei kiinnosta omistajanvaihdos – Oman yrityksen myymisen este on usein korvien välissä
 Mitä ajatuksia juttu herätti? Voit osallistua keskusteluun  Yle Tunnuksella  1.10. kello 23 saakka.

Jopa 80 000 työntekijää tarvitsee uuden yrittäjän ikääntyvän tilalle – Jouko Ylimaunu, 69, pohtii kannattavan rautakaupan lopettamista


Summary: Palvelualojen ammattiliitto kertoo, että osa työnantajista on palkinnut koronarokotteen ottavia työntekijöitään. Pieni osa on yrittänyt puolestaan saada työntekijät olemaan ottamatta rokotetta. Vielä tyypillisempää on onkia tietoa, vaikka rokotetietoa ei saisi kysyä.

Osa yrityksistä on houkutellut Suomessa työntekijöitä ottamaan koronarokotuksen pienen lahjan tai palkkion avulla.
 Kaikessa hiljaisuudessa pieni osa työantajista on yrittänyt vaikuttaa työntekijöihin myös olemaan ottamatta rokotetta.
 Asiasta kertoo Ylelle Palvelualojen ammattiliitto PAM ry:n Pirkanmaan aluepäällikkö  Elisa Penders . Pendersin mukaan on tyypillistä, että työntekijöitä kannustetaan ottamaan koronarokote. Jotkut työnantajat ovat toisaalta sanoneet, ettei kannattaisi ottaa rokotteita.
 – Osa työnantajista pyrkii vaikuttamaan puolesta tai vastaan. Tällaisia ylilyöntejä valitettavasti löytyy, Penders kertoo.
 Pendersin mukaan työntekijöiden työnantajilta saamat lähdetiedot rokotteista ovat olleet kyseenalaisia.
 Terveystietoa ei saa kysyä
 Valtaosa suomalaisista on ottanut koronarokotteen. Suomessa 12 vuotta täyttäneistä ja sitä vanhemmista 84 prosenttia on saanut vähintään ensimmäisen rokoteannoksen ja 70 prosenttia kaksi rokoteannosta.
 Osa työnantajista on yrittänyt Pendersin mukaan kalastella työntekijöiltä, ovatko he käyneet rokotuksessa. Näin ei saisi toimia.
 – Rokotetieto on terveystieto, joka on jokaisen henkilökohtainen asia. Sitä ei saa kysyä eikä siitä tarvitse puhua. Kysyttäessä ei tarvitse kertoa rokotetietoa, Penders sanoo.
 Toisaalta vaikeneminen voi olla vaikeaa etenkin pienessä yrityksessä. Työnantajat kannustavat usein käymään työaikana rokotuksessa ja saattavat jopa palkita sen ottamisesta.
 Myös PAM suhtautuu koronarokotuksiin positiivisesti, koska sillä on huoli työntekijöiden ja asiakkaiden turvallisuudesta. Silti Pendersin mukaan pitää muistaa, ettei työntekijöiden terveystietoja saa kysyä.
 – Vaikka kuinka hyvää tarkoitetaan, se on perusarvo, mitä pitää kunnioittaa.
 Rinnastetaan tupakoinnin lopettamisesta maksettuun palkkioon
 Eri puolilla maailmaa myös julkinen sektori  on tarjonnut porkkanoita rokotekattavuuden nostamiseksi . Kreikka maksaa 18–25-vuotiaille rokotteen ottamisesta 150 euroa. Yhdysvalloissa eri osavaltiot ovat tarjonneet rokotteen ottajille muun muassa ilmaisen kannabissätkän tai kalastusluvan.
 THL:n mukaan taloudelliset rokotekannustimet eivät ole Suomessa tarpeen, koska rokotustahti on muutenkin hyvä.
 Elisa Pendersin mukaan nähtäväksi jää, käytetäänkö Suomessa nykyistä enemmän niin sanottua positiivista syrjintää eli että rokotetut saavat jotain etua. Osa suomalaisista ei voi terveyssyistä ottaa koronarokotetta, eli tasa-arvosta huolehtiminen olisi hänen mukaansa vaikeaa ja käytäntö aiheuttaisi helposti lumipalloefektin.
 Asiantuntijat ovat rinnastaneet  rokotepalkkion tupakoinnin lopettamisesta palkitsemiseen työpaikalla.
 Voit keskustella aiheesta 2. lokakuuta kello 22. asti.
 Lue lisää:
 Nyt myös suomalaisia houkutellaan piikille palkkioilla: paperitehdas antaa työntekijöilleen kylmälaukun, jos he ottavat kaksi rokotetta

Joissakin yrityksissä on yritetty udella työntekijöiden rokotetietoja – PAM: Osa työnantajista jakaa propagandaa rokotteita vastaan


Summary: Aihe kuumentaa herkästi tunteita ja jakaa näkemyksiä, sillä toisten mielestä autoilijat eivät väistä edes tarpeeksi usein. Pyöräilijöitä ja autoilijoita yhdistää silti kaksi asiaa: epäselviksi koetut säännöt ja niiden heikko tuntemus.

Valtaosa suomalaisista ei tunne väistämissääntöjä tieliikenteessä. Sen vahvistaa niin tuorein asiasta tehty  selvitys  kuin arkiset havainnot tiellä liikkujilta ja liikkumista opettavilta.
 Vain kaksi viidestä tiesi kevään kyselyssä esimerkiksi, että pyöräilijä väistää risteäviä autoja ylittäessään ajoradan suojatien kohdalla, jos autoilijoilla ei ole väistämisvelvollisuutta osoittavaa liikennemerkkiä eli kyse ei ole pyörätien jatkeesta.
 Suojatie on nimittäin jalankulkijoiden suojatie, ja jalankulkijaksi pyöräilijä muuttuu vain hyppäämällä satulasta ja taluttamalla.
 Edellisen kyselyn tulokset olivat vielä karummat.
 – Joko säännöissä on ongelmia tai suomalaiset ovat erityisen tyhmiä, enkä usko jälkimmäiseen, sanoo Pyöräliiton toiminnanjohtaja  Matti Koistinen .

 Uusi tieliikennelaki ei muuttanut juurikaan pyöräilijän ja autoilijan keskinäisiä väistämissääntöjä. Merkkien käyttöä ja tiemerkintöjä laki muutti, mutta siirtymäaikaa pyörätien jatkeiden merkitsemisessä on ensi kesään saakka.
 Säännöt taas ovat jo valmiiksi epäselvät, eikä yhtä pääohjetta väistämiseen ole, sanoo Matti Koistinen.
 Sääntöjä kuitenkin on. Vähäisemmältä tieltä, kuten pihatieltä, tuleva on aina väistämisvelvollinen. Toisekseen väistämistä ohjaavat liikennemerkit eli kärkikolmio, stop-merkki ja uusi pyöräilijän tienylityspaikkaa kuvaava merkki sekä liikennevalot.
 Kääntyvä ajoneuvo väistää aina suhteessa suoraan menevään. Olennaista on hahmottaa milloin ajoneuvo on kääntyvä. Kääntyväksi ajoneuvoksi katsotaan vasta sellainen, joka on aloittanut käännöksen – ennen sitä ajoneuvo on suoraan menevä.
 Ja jos liikennemerkeillä ei ole muuta osoitettu tai kukaan ei käänny, niin pyörällä ajavalla on väistämisvelvollisuus tullessaan pyörätieltä ajoradan yli, luettelee Koistinen.
 Väistämisvelvollisuus aina esiin liikennemerkillä?
 Helpomminkin asian voisi Koistisen mukaan hoitaa. Hollannissa pyöräily onnistuu ilman sikäläisen tieliikennelain tuntemusta tai kielen hallintaa, sillä väistämisvelvollisuus on aina merkittu kärkikolmioin tai ajoratamerkinnöin.
 – Olisi hyvä, jos lakia voisi viedä eteenpäin niin, että pyöräilijällä olisi aina kolmio, kun hän on väistämisvelvollinen, tiivistää Koistinen.
 Esimerkiksi Kokkolassa kärkikolmiot pyöräilijöille on laitettu muistutukseksi vilkkaan tien varrelle paikkoihin, joissa pyöräilijällä on jo lähtöjään väistämisvelvollisuus.
 Liikenneturvan Valtonen ei syty tällaiselle mallille.
 – Pyöräilijä ei tarvitse liikennemerkkiä. Jos kärkikolmiot laitetaan paikkaan, jossa jo liikennesääntö edellyttää väistämistä, mennään ojasta allikkoon. Silloin voidaan alkaa luottaa siihen, että jos kärkikolmiota ei ole, ei tarvitse väistää.
 Erilliseen merkkiin pitää olla erityisen hyvä peruste ja epäselvä tilanne.
 – Liikennemerkki voi olla paikallaan pyöräilijälle esimerkiksi silloin, jos ajoradan ylityspaikka on risteyksen lähistöllä eikä ole selvää, onko risteyksessä kääntyvä autoilija väistämisvelvollinen.
 Pyöräilijä saa ylittää tien suojatien kohdalla, mutta hänen pitää väistää risteävää autoliikennettä, jollei liikennemerkki toisin määrää. Molemmat faktat ovat valtaosalle outoja. Kalle Niskala / Yle
 Teorian väheneminen autokoulussa näkyy
 Keski-Pohjanmaan ammattiopistossa tulevia ammattikuljettajia opettava liikenneopettaja  Rami Puutio  sanoo, että kolmen vuoden takainen ajo-opetusuudistus vähensi pakollisia teoriatunteja, ja se näkyy nyt selvästi.
 – Vaikka nuorilla on jo kortti, he eivät tunne kevyen liikenteen väistämissääntöjä, ja niitä joudutaan kertaamaan, sanoo Puutio.
 Autoilija on Puutionkin mukaan aina valmis väistämään, kun pyöräilijä on menossa tien yli. Sinänsä hyvä tapa voi olla huono viesti.
 – On huono viesti, jos totutaan siihen, että autoilija väistää aina. Silloin lapset ja nuoret ajavat autotielle liian herkästi ja vaaratilanteita syntyy, koska on myös autoilijoita jotka ajavat sääntöjen mukaan, sanoo Puutio.
 Siihen, että osa autoilijoista väistää pyöräilijää silloinkin, kun ei tarvitsisi, on muitakin syitä kuin se, että väistämissäännöt ovat hukassa.
 1. Yleinen varovaisuusvelvoite on autoilijalla suurempi
 Tieliikennelaissa kaikilla tienkäyttäjillä on varovaisuus- ja ennakointivelvoite, mutta moottoriajoneuvon kuljettajalla on erityisesti varovaisuusvelvoitteita jalankulkijoita ja pyöräilijöitä kohtaan – ja vielä erityisesti lapsia, vanhuksia ja vammaisia kohtaan.
 Sen nojalla voi antaa tietä myös silloin kun ei periaatteessa tarvitsi.
 – Se ei ole kiellettyä, eikä sen pitäisi olla pahastuksen aihe, sanoo tutkimuspäälikkö  Juha Valtonen  Liikenneturvasta.
 Ihmisissä on myös sisäänrakennettuna ajatus siitä, ettei toista vahingoiteta, sanoo Pyöräliiton Matti Koistinen. Siksi hän itsekin väistää autoillessaan herkästi, vaikka olisi etuajo-oikeutettu.
 – On myös hyvä muistaa, että me kaikki teemme virheitä liikenteessä, tutkimuksen mukaan autoilijat keskimäärin yhden kilometrin matkalla. Ei ole syytä olettaa, etteikö sama pätisi pyöräilyyn. Armollisuus muita kohtaan on myös hyvä muistaa ja ajatella, että hänelle sattui nyt virhe – ehkä seuraavaksi niin käy minulle.
 2. Pyöräilijältä ei voi odottaa liikenteessä samaa kuin autoilijalta
 Autoilijan ja pyöräilijän asettaminen rinnakkain luo epäreilun asetelman, sanoo Liikenneturvan Valtonen. Siinä missä autoilija on koulunsa käynyt, pyöräilijältä ei edellytetä minkäänlaista liikennekoulutusta, ajokorttia tai ikää.
 Pyörän selässä on luvallisesti hyvin monenlaisia ihmisiä, joilta ei voi edellyttää samanlaista sääntöjen tuntemusta kuin ajoneuvojen kuljettajilta.
 – Puutteita on molemmilla. Siksi moottoriajoneuvon kuljettajalle on laissakin säädetty erityinen varovaisuusvelvollisuus lapsia, vanhuksia ja eri tavalla vammaisia kohtaan, sanoo Valtonen.
 – Isommalla ajoneuvolla on aina suurempi vastuu, ja niin pitää ollakin. Ei voi olettaa, että 8-vuotias osaisi säännöt, kun ei aikuinenkaan osaa, sanoo Matti Koistinen.
 Liikennekasvatus on mainittu opetussuunnitelmassa, mutta se vaihtelee Pyöräliiton Matti Koistisen mukaan kovasti: osassa kouluista sen voi ottaa valinnaiseksi, toisissa tarjolla ei ole mitään. Oppia tarvitaan sekä koulussa että kotona, silllä yhdelle taholle sitä ei voi työntää, sanoo Koistinen. Kalle Niskala / Yle
 3. Pyöräilijän vahingot korvaa useimmiten autoilija
 Pyöräilijöiden kärsimät henkilövahingot korvataan syyllisyydestä riippumatta niin sanotun ankaran vastuun periaatteella moottoriajoneuvon liikennevakuutuksesta. Jos siis pyöräilijä sujahtaa suojatielle väistämättä ja aiheuttaa onnettomuuden, autoilija maksaa.
 Siksi myös Liikennevakuutuskeskuksen tilastoissa moottoriajoneuvo esiintyy pyöräilyvahingoissa automaattisesti aiheuttajana, eikä tilastoista saa selville sitä, kuinka usein onnettomuuden on aiheuttanut pyöräilijä.
 Poikkeuksen korvaamisvelvollisuuteen voivat tehdä tilanteet, joissa pyöräilijän voi katsoa syyllistyneen huomattavaan huolimattomuuteen.
 Pyöräilijä etsii paikkaansa
 Pyöräliiton Matti Koistisen mukaan ongelmallista tilannetta selittää paljolti se, että pyöräilijä on 60-luvulta asti rinnastettu vähintää mielikuvissa jalankulkijoihin. Uudesta tieliikennelaista poistettiin tarkoituksella termi kevyt liikenne, mutta muutos niin infrassa kuin ajattelussa vie aikaa.
 Aiemmin pyöräilijät nähtiin erillisenä ajoneuvomuotona, ja Helsingistä on löytynyt jopa 1930-luvulla tehty baanaverkkosuunnitelma, joka on lähes samanlainen kuin 2010-luvulla elvytetty.
 – Viime vuosikymmenten suuntaus on vaikuttanut liikenneympäristöön ja siihen, miten pyöräilijä itsensä näkee: nopeana jalankulkijana vai ajoneuvon kuljettajana.
 Mitä ajatuksia juttu herätti? Voit osallistua keskusteluun perjantaihin 1.10. kello 23 saakka.

Autoilija väistää pyöräilijää useammin kuin sääntöjen mukaan tarvitsisi – niin pitääkin, sillä siihen on ainakin kolme hyvää syytä


Summary: Daniel Craig teki Bondista seksisymbolin, joka on syvästi inhimillinen ja haavoittuva. Bond-instituutioon jää Craigin mentyä iso aukko, kirjoittaa kulttuuritoimittaja Jonni Aromaa.

Kun  Daniel Craig  valittiin James Bondiksi yli 15 vuotta sitten, Britannian media pöyristyi. Craig tunnettiin vahvana sivuosien esittäjänä. Miten hän voisi ikimaailmassa kantaa James Bondin viittaa? Se on maailman tunnetuin miespäärooli. Sitä paitsi Bond on tumma ja charmikas, kun Craigista tuli mieleen Venäjän kylmäkiskoinen presidentti  Vladimir Putin . Putin oli tuskin pahoillaan rinnastamisesta. Onhan hänkin ollut salaisen palvelun agentti. Ja Bond menestyy tunnetusti naismaailmassa.
 Ian Fleming  loi James Bondin fantasiaksi. Hän rakensi sellaisen miehen, jollainen hän itse olisi halunnut olla. Kyse on yli-ihmisestä, jota lähdemme katsomaan yhä uudelleen ja uudelleen elokuvateattereihin. Bond on Britannian elokuvateollisuuden kruununjalokivi, joka luotiin vastaiskuksi Hollywood-elokuville. Hahmoon liittyy niin paljon kansallisia intohimoja, että myös Englannin kuninkaalliset ovat aina ensi-illassa läsnä.
 On vaikea ymmärtää, että kyseessä on kuvitteellinen hahmo.
 Bond muistutti vuosikymmeniä rintakuvaa, mutta Craig teki siitä syvästi inhimillisen. Asia vain korostuu uudessa Bond-elokuvassa  No Time to Die . Craigin näyttelemä Bond on menettänyt monta rakasta ihmistä, ja se näkyy hahmossa. Bondin on lähes mahdotonta luottaa kehenkään. Ja kyyneleet nousevat hahmolla herkästi pintaan. Tuntuu yhä vaikealta katsoa kohtausta, jossa Britannian salaisen palvelun johtaja M ( Judi Dench ) kuolee  Skyfall -elokuvassa. Craig rakasti Denchin esittämää hahmoa. Tuska välittyy, koska Craig on taitava näyttelijä.
 Vaikka Craigin valinta Bondiksi herätti ensi alkuun hämmennystä, ääni muuttui kellossa  Casino Royale  -elokuvan jälkeen. Suuri yleisö rakasti sittenkin slaavilaisen näköistä miestä. Craigin kaudella Bond on tuottanut tekijöilleen enemmän rahaa kuin koskaan aiemmin. Craigin Bond ei ole tietenkään vain Craigin luomus. Se on fuusio siitä, mitä neljä eri ohjaajaa ovat halunneet nähdä hänessä. Jokainen Bond on aikansa tuote, ja myös ohjaajansa näköinen.  Martin Campbell  teki Craigista heti alkumetreillä seksisymbolin. Hän käytti vanhoja aseita. Elokuvassa  Casino Royale  Craig nousee merestä samaan tapaan kuin  Ursula Andress  yli 40 vuotta aiemmin. Voi vain kuvitella, miten moni mies on yrittänyt hankkia itselleen samanlaiset lihakset kuin Craigilla. Craig treenasi roolia varten olympiaurheilijan tavoin.
 Bond herättää miehissä kateutta, ja se vain lisää hahmon kiinnostavuutta. Pelkät lihakset eivät tietenkään johda vielä mihinkään. Tarvitaan näyttelijäntaitoja, seksuaalista vetovoimaa ja karismaa. Silti ohjaajat haluavat korostaa Bondin atleettisuutta. Jäin oikein miettimään, mitä uuden Bondin ohjannut  Cary Joji Fukunaga  ajatteli elokuvan purjehduskohtauksessa. Siinä kamera nuolee Craigin treenattuja, lyhytlahkeisiin shortseihin ahdettuja reisilihaksia. Ja kyllä, ne ovat todella kauniit. Craig oli kuvausten aikaan viisikymppinen.
 Daniel Craigia on pidetty kryptisenä haastateltavana. Hän ilmoitti edellisen Bondin,  Spectren , jälkeen vetävänsä mieluummin ranteet auki kuin näyttelevänsä vielä kerran Bondia. Toisin kävi. Craigista on vaikea ottaa selvää, milloin hän pilailee. Olen itse haastatellut häntä kolme kertaa. Nyt kun Craigin viimeinen Bond-elokuva on ulkona, hän on kirjaimellisesti vapaa näyttelijä, mutta Bondin viittaa ei noin vain karisteta harteilta. Se on nimittäin polttomerkki, joka ei lähde pesemälläkään. Ja Craig tietysti tietää sen myös itse.
 Kun miljoonat ihmiset ovat tottuneet näkemään Craigin Bondina, tilanne ei muutu, vaikka hän piiloutuisi jatkossa peruukin ja parran taakse. Suuren yleisön silmissä hän on loppuun asti James Bond. Ja Bond-näyttelijöiden jatkumoon hän jättää ison aukon.
 Itse liikutuin kyyneliin, kun  No Time to Die  päättyi. On kauhean surullista, että Craig poistuu instituutiosta.
 Daniel Craig tekee uransa tunteikkaimman Bondin – “Luojan kiitos, se ei ole minun ongelmani”, hän toteaa seuraajastaan Ylelle

Analyysi: Sinua tulee ikävä, Daniel Craig


Summary: Tuoreen väestöennusteen mukaan Kymenlaakson asukasluku pienenee vuoteen 2040 mennessä lähes 25 000 asukkaalla. Määrällisesti eniten laskua on odotettavissa Kouvolassa. Kysyimme kaupunkilaisten ajatuksia asiasta.

Kymenlaakso on yksi niistä alueista, joiden väkiluku hupenee tulevien vuosien aikana.
 Tilastokeskuksen tänään julkaiseman väestöennusteen mukaan Kymenlaakson asukasmäärä laskee nykyisestä 160 000 asukkaasta 136 000 asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä.
 Lue lisää :  Tuore väestöennuste: Kymenlaakson väkiluku laskee 15 prosentilla vuoteen 2040 mennessä
 Kouvolan asukasluvun ennakoidaan pienenevän lähes 13 000:lla. Jos Tilastokeskuksen ennuste toteutuu, Kouvolassa on vuonna 2040 jäljellä alle 68 000 asukasta. Nykyisin Kouvolassa on yli 80 000 asukasta, ja se on Kaakkois-Suomen suurin kaupunki.
 Jos väestöennusteet pitävät paikkansa, Kaakkois-Suomen suurimman kaupungin mantteli siirtyisi tulevaisuudessa Kouvolalta Lappeenrannalle. Siellä väkimäärän ennakoidaan pienenevän vain muutamalla prosentilla vuoteen 2040 mennessä.
 Lapsiperheen suosikki
 Lahden seudulta Kouvolaan miehen työn perässä muuttanut  Tanja Pulkka  muistaa, että kolmen vuoden takainen päätös muuttaa Kouvolaan aiheutti ystäväpiirissä aluksi kummastusta.
 – Tästä on vähän sellainen Kouvostoliitto–Neuvostoliitto-fiilis, mutta nyt kun olen täällä asunut, olen tykännyt ihan tosi paljon, Valkealassa asuva Tanja Pulkka sanoo.
 Tanja Pulkka kehuu lasten harrastusmahdollisuuksia ja kouluja Kouvolassa. Juulia Tillaeus / Yle
 Alakouluikäisten lasten äiti kehuu vuolaasti erityisesti lasten harrastusmahdollisuuksia ja kouluja Kouvolassa. Myös ihmisten käyttäytyminen saa kiitosta.
 – Kouvolalaiset ovat hämäläisiin verrattuna paljon välittömämpiä, iloisempia. Olen saanut sosiaalista verkostoakin tässä parin vuoden aikana. Loistava paikka, Tanja Pulkka toteaa.
 Niklas Purtilo on asunut Kouvolassa vasta muutaman kuukauden. Juulia Tillaeus / Yle
 Niklas Purtilo  muutti Lappeenrannasta Kouvolaan vasta kolme kuukautta sitten työn perässä.
 – Ensivaikutelma oli positiivisempi kuin mitä oli ennakkoajatukset. Ei se niin hirveä ollut, mutta enemmän viihdyin edellisellä kotipaikkakunnalla Lappeenrannassa.
 Syyksi hän kertoo sen, että Lappeenranta oli tiiviimpi ja tutumpi.
 – Sieltä löytyy kaikkea kulttuuria, ravintolaa ja muuta tällaista, mihin en ole vielä Kouvolassa perehtynyt niinkään, että tietäisi, mistä löytää mitäkin, Niklas Purtilo sanoo.
 Paula Rantasalo on asunut Kouvolassa yli 20 vuotta. Hän arvostaa lyhyttä matkaa pääkaupunkiseudulle ja hyviä kulkuyhteyksiä.  Juulia Tillaeus / Yle
 Kaupunki puuttuu muuttotappioon
 Kouvolan kaupunki aikoo puuttua siihen, että väestön väheneminen taittuisi. Yksi tavoite on saada paikkakunnalle lisää työpaikkoja, jotta ihmiset muuttaisivat Kouvolaan töiden perässä.
 Kouvolan kehitysjohtaja  Petteri Portaankorva  näkee, että etätyön mahdollisuudet ja nopeat liikenneyhteydet ovat keinoja saada lisää asukkaita. Tämän takia kaupunki haluaa myös nykyistä nopeamman ratayhteyden pääkaupunkiseudulle.
 – Itärata tuo meidät huomattavasti lähemmäksi pääkaupunkiseutua. Jos kaikki menee suunnitelmien ja aikataulujen mukaan, niin vuoteen 2040 mennessä rata on jo varmaan toteutunut.
 Kouvola haluaa houkutella nuoria tarjoamalla heille lisää korkeakoulu- ja yliopistotason opiskelumahdollisuuksia. Ensi syksynä Lappeenrannan–Lahden teknillinen yliopisto LUT aloittaa Kouvolassa kansainvälisen tuotantotalouden diplomi-insinöörin  maisteriohjelman .
 – Tämä on avaus yliopiston lähiopetukseen Kouvolassa. Luonnollisesti keskustelemme LUTin kanssa lähiopetuskokonaisuuden vahvistamisesta tulevaisuudessa, kehitysjohtaja Petteri Portaankorva sanoo.
 Lue lisää :  Suomen suurin puukoulu mitoitettiin tulevaisuuden putoavalle lapsimäärälle – jo vuoden jälkeen yli 100 oppilasta joutui evakkoon, koska se on liian pieni
 Suomen väkiluku kääntyy reilun kymmenen vuoden päästä selkeään laskuun – katso Ylen grafiikasta, miten väestön määrä kehittyy kotikunnassasi

Kaakkois-Suomen suurin kaupunki vaihtuu, jos väestöennuste toteutuu – Kouvolan väkiluku vähenee tuhansilla