Summary: Onnettomuudessa mukana ollut kuorma-auton kuljettaja on viranomaisten mukaan viety hoitoon sairaalaan. On epäselvää, mikä kolarin aiheutti.

Ruotsissa tunnettu taiteilija  Lars Vilks  on kuollut 75-vuotiaana sen jälkeen, kun tätä kuljettanut auto törmäsi kuorma-autoon Markarydin kunnassa Etelä-Ruotsissa. Surmansa saivat myös kaksi poliisia, jotka olivat samassa autossa.
 Toistaiseksi on epäselvää, mikä kolarin aiheutti. Molemmat ajoneuvot syttyivät tuleen kolarin seurauksena. Poliisi vahvistaa uutistoimisto TT:lle, että onnettomuudessa kuoli poliisin suojelussa ollut Vilks ja kaksi poliisia.
 – Järkytyksellä ja suurella surulla otin vastaan tiedon siitä, että kaksi kollegaamme ja suojeluksessamme ollut ihminen kuolivat tänään iltapäivällä. Ajatukseni ovat heidän omaistensa, perheidensä, ystäviensä ja työtoveriensa kanssa, kommentoi Ruotsin poliisiylijohtaja  Anders Thornberg  nettisivuilla julkaistussa lausunnossa.
 Tappava kolari tapahtui puoli neljän aikaa iltapäivällä paikallista aikaa. Ruotsin poliisi on kertonut tiedottavansa lisää tapauksesta yhdentoista jälkeen Suomen aikaa pidettävässä tiedotustilaisuudessa.
 Viranomaisten mukaan onnettomuudessa mukana ollut kuorma-auton kuljettaja on viety hoitoon sairaalaan.
 Ääri-islamistien maalitauluna jo vuosia
 Lars Vilks tunnettiin julkisuudessa muun muassa islamin profeetta Muhammedia kuvanneista pilapiirroksista, joiden seurauksena tähän on kohdistettu murhayrityksiä ja tappouhkauksia.
 Tunnetuin Vilksin murhan suunnittelija oli terrorismirikoksista oikeuteen vuonna 2010 joutunut ja vuonna 2014 vankeustuomion saanut yhdysvaltalaisnainen  Colleen LaRose , joka tunnettiin myös liikanimellä "Jihad Jane". Osana saman murhasuunnitelman tutkintaa myös Irlannissa pidätettiin useita ihmisiä.
 Vilks päätyi vuonna 2013 terroristijärjestö al-Qaidan Jemenin haaran julkaisemalle tappolistalle syytettynä "rikoksista islamia vastaan".
 Lue myös:
 Islamistien uhkaamaa pilapiirtäjää suojeleva poliisi sähläsi vaarallisesti – laukaisi konepistoolin ovea avatessaan (4.11.2015)
 Lars Vilks: Taiteen kuuluu provosoida (14.4.2015)
 Pilapiirtäjä Lars Vilks Suomessa – Yle Uutiset seurasi hetki hetkeltä (14.4.2015)

Muhammed-pilakuvien vuoksi terroristien kohteena ollut ruotsalainen taiteilija Lars Vilks kolarissa – onnettomuudessa surmansa sai myös kaksi poliisia


Summary: Yli 20 järjestön kansalaisaloite kerää nimiä vuoden 2022 lokakuuhun asti. Jos miljoonan allekirjoituksen tavoite toteutuu, on Euroopan komission otettava aloite käsittelyyn.

Fossiiliyhtiöiden ja fossiilituotteiden mainonta ja sponsorointi tulee kieltää lailla, vaatii eurooppalainen kansalaisaloite. Yli 20 järjestön maanantaina julkistama kansalaisaloite kerää nimiä yhden vuoden ajan eli lokakuuhun 2022 asti.
 Tavoitteena on saada vuoden aikana eurooppalaisilta vähintään miljoona allekirjoitusta. Jos tavoite toteutuu, Euroopan komission on otettava aloite käsittelyyn.
 – Sen lisäksi, että fossiilisten tuotteiden polttaminen kiihdyttää ilmastokriisiä, ne uhkaavat henkeämme ja terveyttämme myös pienhiukkasten muodossa aiheuttaen miljoonia kuolemia joka vuosi. On käsittämätöntä, että toisin kuin tupakkaa, fossiilituotteita saa vielä vuonna 2021 mainostaa täysin rajoituksetta, sanoo ympäristöjärjestö Suomen Greenpeacen ilmasto- ja energiavastaava  Olli Tiainen .
 Aloitteen suomenkielinen allekirjoitussivu avautui maanantain vastaisena yönä osoitteessa greenpeace.org/finland/toimi/eifossiilimainoksia.
 Lue myös:
 Ranskalaisyhtiön öljyputki uhkaa harvinaisten apinoiden kotimetsää Ugandassa – Simon Azaria pelkää lastensa kuulevan siitä vain tarinoissa   (5.7.)
 Maailman rikkaimmat G7-maat sopivat lopettavansa hiilivoimaloiden kansainvälisen rahoituksen tänä vuonna   (21.5.)
 Energiajätti Shell aikoo olla päästöneutraali vuonna 2050   (11.2.)

Fossiilimainonta kiellettävä lailla, vaatii eurooppalainen kansalaisaloite


Summary: Päätös säännösten tiukennuksesta on aiheuttanut mielemnilmauksia, joissa ihmiset vastustivat sähköisen koronapassin käyttöä. Protestoijien mielestä säännökset pakottavat ihmisiä koronapiikille.

Koronarokotettuja israelilaisia on kehotettu ottamaan kolmas rokote, kun maan terveysviranomaiset kertoivat muuttavansa koronapassin vaatimuksia.
 Kolme koronarokotetta saaneet pääsevät jatkossa sisälle esimerkiksi ravintoloihin, liikuntapakoille ja tapahtumapaikoille. Lisäksi koronapassi myönnetään niille, jotka ovat hiljattain toipuneet koronaviruksen aiheuttamasta taudista.
 Aikaisemmin koronapassi myönnettiin kaksi koronarokoteannosta saaneille ihmisille.
 Hallituksen päätös aiheutti sunnuntaina myös mielenilmauksia, joissa ihmiset vastustivat sähköisen koronapassin käyttöä. Protestoijien mielestä koronapassin säännökset pakottavat ihmisiä koronapiikille.
 Tiistaista alkaen liikkeiden ja palveluiden omistajat sekä tapahtumien järjestäjät joutuvat lukemaan asiakkaiden koronapasseista viivakoodin edellytyksenä sisäänpääsylle.
 Poikkeuksiakin on. Esimerkiksi kirjastot ja museot ovat auki ihmisille, joilla ei ole voimassa olevaa koronapassia.
 Israel oli ensimmäisten maiden joukossa jakamassa Pfizerin ja BioNtechin koronarokotteen kolmatta annosta. Israelissa tehosterokotetta ryhdyttiin jakamaan riskiryhmille heinäkuussa ja kaikille yli 12-vuotiaille elokuun lopusta alkaen.
 Muissa maissa seurataan tarkasti Israelin koronarokotusohjelman etenemistä.
 Noin 37 prosenttia yli yhdeksästä miljoonasta israelilaisesta on saanut kolmanne koronarokotteen. Vakavasta koronaviruksen aiheuttamasta taudista kärsivien määrä sairaaloissa on ollut laskussa viime päivinä, kuten myös uusien koronatartuntojen päivittäiset lukemat.
 Lue myös:
 Britanniassa ja Israelissa epidemia laajeni, Tanskassa ei – näin kävi viidessä maassa, kun koronarajoituksia purettiin
 Länsimaat ovat rohmunneet valtaosan koronarokotteista: kun toisaalla alkaa kolmas rokotuskierros, toisaalla ei ole ensimmäistäkään

Israelissa tiukennettiin sähköisen koronapassin säännöksiä – jatkossa passin saa kolmannen rokotteen jälkeen


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet nopeasti.

Kaikki Suomen kanat vapautetaan pian häkeistään
 Suomessa syödään enemmän häkissä elävien kanojen munia kuin missään muualla Pohjoismaissa, mutta  nyt siihen on tulossa muutos . SOK ja Kesko luopuvat virikehäkkimunien myynnistä viiden vuoden sisällä, ja samalla halvimmat kananmunat katoavat nopeassa tahdissa kauppojen hyllyiltä. Somerolainen virikehäkkikanalan pitäjä  Jaakko Salo  pitää päätöstä pelkkänä hyvesignalointina.
 Kuka on Suomessa vieraileva komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen?
 Ursula von der Leyenista olisi voinut tulla muutakin kuin Euroopan komission puheenjohtaja: ainakin lääkäri, suurperheen äiti ja paikallispoliitikko. EPA-EFE
 Euroopan mahtavin nainen, EU-komission puheenjohtaja  Ursula von der Leyen  on elänyt elämäänsä  ainakin neljässä roolissa . Parikymppisenä hän pakeni vasemmistoradikaalin terroristiryhmän sieppausuhkaa Saksasta Lontooseen, jossa eli salanimen turvin. Sittemmin von der Leyenistä tuli lääkäri ja seitsemän lapsen äiti. Nelikymppisenä von der Leyen siirtyi politiikkaan ja sai lempinimen "supermutti", eli supermutsi.
 Miltä nuoresta tuntuu muuttaa pois kotoa? Emilia Hernesniemi teki elokuvan
 Dokumentin idea syntyi, kun Hernesniemi luki sattumalta Edith Södergranin runon Syksyllä. Se kertoo linnuista, jotka lentävät syksyllä pois Suomesta. Henrietta Hassinen / Yle
 Suositun vaatemerkin perustanut  Emilia Hernesniemi  hyppäsi tuntemattomaan ja  alkoi kouluttautua elokuvaohjaajaksi . Hänen esikoisohjauksensa  Hei hei Tornio  palkittiin juuri Rakkautta & Anarkiaa -festivaalilla. Dokumentti kertoo siitä, miltä nuoresta tuntuu muuttaa pois kotoa, kun maailma on auki, mutta samalla selviäminen on epävarmaa.
 Jyväskylän MM-ralli päättyy
 Kuka voittaa Jyväskylän MM-rallin? Tomi Hänninen
 Tänään selviää, kuka voittaa Jyväskylän MM-rallin. Yle seuraa rallin viimeistä päivää televisiossa ja  netissä . Samalla päättyy yksi aikakausi, kun rallissa kaasutellaan tänään  viimeistä kertaa nykyisillä WRC-autoilla . Ensi vuonna odottavat Rally 1 -hybridiautot.
 Lämpötila kohoaa päivällä yli 10 asteen
 Ilmatieteen laitos
 Sunnuntaina etelätuuli voimistuu koko maassa ja pilvipeite repeilee. Päivä on kuitenkin laajalti aurinkoinen. Etelästä virtaa lämmintä ilmaa ja lämpötila kohoaa suuressa osassa maata yli 10 asteen.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Halvimmat kananmunat katoavat kaupoista, tällainen on EU-pomo ja supermutsi Ursula von der Leyen


Summary: Entisaikojen haulimestarin 55 metrin työmatka on hurjempi kokemus kuin alhaalta katsoen luulisi.

“Tehdas, jossa työ suoritetaan koneellisesti, saattaa walmistaa 10 kertaa enemmän kuin mitä maassa sen alaan kuuluvia tuotteita tarwitaan.”
 Elokuussa 1908 Tampereen Sanomat hehkutti kaupungin teollisuuselämän uusimpia tuulia. Oikeastaan uutisen aihe kohosi naapurikunnan puolella, sillä Pispalanharju, jonne nyt rakennettiin modernia haulinpudotustornia, oli osa Pirkkalan pitäjää.
 Tehtaan nimi oli kuitenkin vanha tuttu Tampereen haulitehdas, ja se oli toiminut jo yli puoli vuosisataa. Porin rautatien varresta, Pispalan pysäkin kohdalta oli löytynyt oiva paikka uudelle haulitornille, kun vanha tuli tiensä päähän Pyynikin puolella.
 Kauppias Hjorth rakensi nyt suuren maailman malliin.
 “Koneet, jotka on tilattu Englannista, Ameriikasta ja Saksasta, owat jo tulossa ja asettaa ne käymäkuntoon eräs alallaan huomatuin belgialais-saksalainen insinööri.”
 Koneiden lisäksi myös itse torni oli suurilta osin ulkomaista tuontitavaraa. Teräsrakenteet rahdattiin Saksasta, ja osaavat miehet seurasivat mukana.
 – Miehet työskentelivät muistaakseni markan päiväpalkalla. Heillä oli puutelineet tolppien nokassa, eikä työmaalla ollenkaan kaiteita. Touhu näytti aika hurjalta, sanoo Tampereen tilapalveluiden suunnittelupäällikkö  Mikko Allinniemi .
 Pispalan haulitornia rakennetaan vuonna 1908. Sijainti rautatien vieressä oli keskeinen kriteeri uuden tornin paikalle. Juho Holmstén-Heiniö / Vapriikin valokuva-arkisto
 Omissa silmissäni hurjalta näyttää myös 55-metrinen portaikko Allinniemen takana. Seisomme haulitornin juurella pukeutuneena tukeviin valjaisiin. Valjaiden kahta suurta klipsiä on kohta tarkoitus liu'utella tornin kaiteisiin kiinnitettyä vaijeria pitkin.
 Allinniemi on kokenut tornissa kävijä, ja lähtee matkaan ensimmäisenä. Saan ohjeeksi seurata niin, ettei samalla porrasnousulla ole koskaan kahta yhtä aikaa.
 Jo parin nousun jälkeen pulssi alkaa olla koholla, vaikka etenemme hitaasti. Tässä ei nyt ole kyse kunnon puutteesta vaan hieman yllättäen hiipineestä jännityksestä. Seinien puuttuminen korostaa ympäröivää tyhjyyttä. Naapurin kuusikerroksisen talon parvekkeilla tuskin ketään hirvittää, mutta täällä tien toisella puolella rinnassa jytisee.
 Syyskuinen tihku pisaroi kapeilla metalliaskelmilla. Aivan kuin se saisi ne lipsumaan. Nieleskelen ja mietin entisaikojen haulimestaria. Hän kiipesi torniinsa laittamaan tulia lyijypatojen alle aamuisin ennen viittä. Millaisia mahtoivat olla ne työmatkat, joiden aikana taivaalta ei sadellut harvoja syyspisaroita vaan esimerkiksi kaikenjäädyttävää alijäähtynyttä vettä? Uskoni 1900-luvun alun jalkineiden pitävyyteen ei ole kovin vankka, enkä uskalla ajatella liukasta ajatusta loppuun vaan jatkan matkaa.
 – Sirpaleeniskemiä! Mikko Allinniemi huutaa ylempää ja osoittaa suurta reikää teräspalkissa Näsijärven puolella.
 Reiät erottuvat selvästi. Haulitorni kunnostettiin perusteellisesti viime vuonna, mutta kaikkia merkkejä menneestä ei haluttu hukata.
 – Rakenneturvallisuusasiat olivat toki ykkösenä, mutta tornin osumat ovat tärkeää alue- ja sotahistoriaa.
 Pulujen valtakunta
 Jatkamme kiipeämistä, ja hetken kuluttua ylhäällä kolahtaa. Mikko Allinniemi on pamauttanut auki luukun, jonka kautta koppiin pääsee. Luukun reunalla odottavat viimeiset turvavaijerilenkit, joihin heläytän valjaslukkoni tärisevin käsin.
 Juuri luukun avaaminen on kuulemma se hetki, jolloin kokenuttakin haulitorniin kiipeäjää saattaa huimata. Etenkin talvisaikaan pään päällä olevan kannen auki paukuttamiseen tarvitaan sekä voimaa että kahta kättä.
 Avainten suhteen Allinniemi ei sen sijaan pingota. Kun tarkistan, roikkuvatko ne kaulassa vai pelataanko ylhäällä sillä riskillä, että irtonippu pysyy kohmeisissakin käsissä, mies nauraa.
 – Nyt mentiin pienellä riskillä. Onneksi kunto kestää kaksikin reissua ylös.
 Haulimestarin työhuoneessa on nykyään tyhjää. Lattialla näkyy kaksi valaisinta, jotka syttyvät kopissa pimeään aikaan ja joiden värisävyä on säädetty kotoisampaan suuntaan. Anna Sirén / Yle
 Tönö on vain noin parinkymmenen neliön kokoinen ja sen nykyisten hallitsijoiden jäljet näkyvät kaikkialla: lattia on höyhenten ja pulun jätösten peitossa. Mökin luoteisnurkassa on pesä, ja keskemmälle lattiaa on tornin huojuessa vierinyt kaksi kuoriutumatta jäänyttä munaa.
 Nytkin tuuli tarraa torniin. Allinniemi nyökyttelee: tutusti huojuu ja värisee. Jos täällä tuntuu korkealta nyt, ei voi edes kuvitella miten erityinen maisemakonttori koppi on ollut yli sata vuotta sitten matalassa kaupungissa.  Lauri Viita  kirjoittaa romaanissaan Moreeni haulimestarin olleen mies, jonka pään päällä ei työskennellyt kuin kaikkitieto Mimmi sakset kädessä.
 Alivuokralaisten jäljet. Kopin katossa on ilmastointiluukku, jonka kautta pulut pääsevät valuverstaaseen. Anna Sirén / Yle
 Salainen resepti karkasi
 Mestarilla oli täällä Pispalan kattojen yllä patansa, mutta toiset tulet syttyivät tornin juurella varsinaisella tehtaalla. Siellä lyijyseosta sekoitettiin salaisella reseptillä ja valettiin sitten harkoiksi, jotka vinssattiin ylös tornin ikkunan taakse konevoimin.
 Ylhäällä harkot sulatettiin uudestaan ja laskettiin sitten seulojen läpi putkea pitkin vesiastiaan. Vapaa pudotus pyöristi haulit. Kun sekunda oli nypitty seasta, haulit pakattiin lähiseudun naisten ompelemiin pusseihin.
  Haulitehtaalle kuuluteltiin materiaalia Tampereen Sanomissa syyskuussa 1912. Tampereen Sanomat
 Tamperelaisen hauliseoksen resepti oli tarkkaan varjeltu yrityssalaisuus. Karkaistujen haulien kovuus perustui antimonin ja arsenikin lisäämiseen lyijyseokseen. Kerran resepti pääsi karkaamaan Lahteen, ja sen jälkeen koko tehtaan pyörittäminen annettiin vain kahden perheen tehtäväksi. Heitä sitoi elinikäinen vaitiolovelvollisuus.
 Haulitehtailija Hjorth tähtäsi tuotteineen vahvasti vientiin. Takeita laadusta haettiin ja saatiin ulkomaita myöten. Tampereen Sanomat julkaisi heinäkuussa 1913 ruotsalaisen Husqwarna Wapenfabriks Aktiebolagin lähettämän kirjelmän.
 “Pyynnöstä saamme täten todistaa, että lähettämänne Tampereen Haulitehtaan Osakeyhtiön walmistamat haulit kaikin puolin owat tyydyttäneet waatimuksemme, ja owat Tampereen haulit täysin niiden parhaitten englantilaisten haulien wertaisia, joita ennen olemme käyttäneet.”
 Mikko Allinniemi toimi Haulitornin viimevuotisen peruskorjauksen pääsuunnittelijana. “Ei tälle alalle silti auta erikoistua. Hommia on koko maassa kerran sataan vuoteen.” Anna Sirén / Yle
 Kenen kukkapenkissä on pata?
 Tornin ydin, hauliputki, ei ole enää alkuperäinen vaan korvattu uudella vastaavalla. Nykyään sen sisällä kulkee kaapeleita. Putkea lukuun ottamatta mikään ylhäällä ei kerro tornin alkuperäisestä käyttötarkoituksesta.
 – Vielä 80-luvulla täällä oli pata, mutta se pudotettiin jonkun remontin yhteydessä. Olisikohan jollakulla pispalalaisella kukkapenkissä, Mikko Allinniemi arvailee.
 On hyvää onnea, ettei tornista ole pudonnut padan lisäksi jotakin sellaista, jonka ei pitäisi pudota. Kun Allinniemi itse kävi täällä ensimmäistä kertaa, turvallisuustilanne oli toinen kuin nyt.
 – Kopin pohjasta puuttui palkkeja. Keskilattia kierrettiin hyvin tarkkaan ja oltiin kahdella köydellä aina kiinni jossain.
 Tampereen maamerkki tunnetaan punaisesta väristään. Alun perin torni oli harmaa.  Anna Sirén / Yle
 Pispalan haulitorni on Suomen ainoa yhä pystyssä seisova, ja kansainväliselläkin mittapuulla harvinaisuus. Teräkselle on aikojen saatossa ollut muutakin käyttöä, eikä tornien kunnossapito ole ilmaista.
 Se, että Tampereen kaupungilta löytyi viime vuonna rahaa koko haulitornin peruskorjaukseen, ilahduttaa Allinniemeä. Hän ihailee vanhan ajan teräsrakentamista.
 – Pakko ihailla, oli se sitten Eiffel-torni tai tämä. Kuumennetun niitin käyttäminen kiinnitysmateriaalina on todella hienoa. Haulitorni on mielestäni ihan taideteos.
 Remontti vei kaupungin kukkarosta yli miljoonan, mutta huolella tehdyn kunnostustyön uskotaan pitävän rakenteet kunnossa seuraavat sata vuotta. Tulevaisuuden torninkorjaajien urakkaa on helpotettu jättämällä pienet nostorenkaat kopin joka nurkkaan.
 Tästä luukusta kurkistaminen huimaa. Kaiteessa näkyy vaijeri, johon turvavaljaat portaissa kiivetessä kiinnitetään. Anna Sirén / Yle
 Tupa on nyt tarkastettu ja kuvat napattu. Hetkeksi tasaantunut pulssi lähtee taas uudelle laukalle kun astelemme lähemmäs luukkua, josta kantautuu liikenteen hurina. Jossain kaukana punaisten portaiden välistä siintelevät lähimpien omakotitalojen katot.
 Kiinnitän valjaani vaijeriin, astun ylimmälle portaalle ja kysyn Allinniemeltä viimeiset vinkit paluumatkalle.
 – Mene selkä edellä ja ihaile maisemia. Ei kannata katsella alaspäin.
 Niin haulimestarikin varmaan teki.
 Millaista Tamperetta rakennetaan juuri nyt? Katso Tampereen päivän kunniaksi tehty lähetys kaupungin kattojen yltä:

 Lue lisää:
 Millaista Tamperetta rakennetaan juuri nyt? Kiipesimme kaupungin kattojen ylle – katso huimat maisemat varjoliidon kyydistä

Tuulisena päivänä huojuu ja tärisee – Kiipesimme Pispalan Haulitorniin, jonka luvataan kestävän vielä toiset sata vuotta


Summary: Maan äiti muistetaan lähinnä hänen lempikakustaan, mutta tämä juureva nainen teki paljon muutakin kuin murusteli mantelimarenkikakkua

– Olisi varmaan helpompi sanoa, mitä hän ei täällä Kotkaniemessä tehnyt, nauraa opas  Ritva Vanhoja .
 Ritva Vanhoja Kotkaniemen ruokasalissa.  Jari Pussinen/Yle
 – Aamulla kun toiset vielä nukkuivat,  Ellen Svinhufvud  laittoi kanalatakin eli sellaisen valkoisen suojatakin päälleen ja lähti hoitamaan kanoja, kertoo Vanhoja.
 – Kanat olivat Ellenin lellikkejä. Ne oppivat tuntemaan omat nimensä ja tulivat, kun hän kutsui.
 Ellen Svinhufvud oli hyvin perehtynyt kanojen hoitoon ja ne munivat hyvin. Kotkaniemen munia myytiin myös Helsingin Stockmannille. Svinhufvudien kotialbumi, kuvankäsittely: Illusia Sarvas / Yle
 Luumäellä sijaitseva Kotkaniemi oli Suomen kolmannen presidenttiparin koti 1900-luvun alusta lähtien. Väliin mahtuvat  P.E. Svinhufvudin  karkotusvuodet Siperiassa, aika presidentinlinnassa ja sotavuodet, mutta Kotkaniemi oli se paikka, jonne he aina palasivat. Se oli se oikea koti.
 Rahaa ei aina kovin paljon ollut ja ruokapöydässä saattoi istua parikymmentäkin henkeä. Emäntänä Ellen halusi olla mahdollisimman omavarainen ja kanervakankaalle raivattiin keittiöpuutarha, jossa kasvoi kaikkea sokerijuurikkaista yrtteihin.    Svinhufvudien kotialbumi, kuvankäsittely: Illusia Sarvas / Yle
 Ukko-Pekka kalasti ja metsästi, Ellen antautui maalaiskartanon emännän rooliin. Hän ei tyytynyt antamaan ohjeita palkollisille, vaan hoiti puutarhaa, kanoja, lampaita ja kaneja ja kasvatti hopeakettuja.
 Kotkaniemessä löytyy päärakennuksen kotimuseon lisäksi kahvila ja kokoustiloja, sekä 1930-luvun asuun restauroitu puutarha piharakennuksineen.  Jari Pussinen/Yle
 80 rapua
 Ellen Svinhufvud rakasti leivonnaisia ja rapuja.
 – Täällä talon väki kyllästyi siihen kun Ellen aina uhosi että kyllä hän ainakin sata rapua syö, kertoo Vanhoja. – Yhtenä kesänä ostettiin Lappeenrannasta 100 rapua, keitettiin ne ja tuotiin Ellenille tarjottimella. 80 meni.
 Läheinen Kivijärvi oli Ellenin iloksi hyvä ravustuspaikka.  Svinhufvudien kotialbumi, kuvankäsittely: Illusia Sarvas / Yle
 Ravut Ellen nautti aina maidon ja näkkileivän kanssa.
 Hän oli herkkusuu, joka keräsi antaumuksella ruokaohjeita. Hän jätti jälkeensä useita mustia reseptivihkoja, joihin oli koonnut ruokaohjeita 1800-luvulta lähtien. Noin 800:sta ohjeesta lähes puolet on makeiden leivonnaisten reseptejä. Sieltä löytyy muun muassa hapakermakaakkujen, valkoisten kuminakaakkujen ja perunavohveleiden ohjeet.
 Ellen Svinhufvud oli tarkka emäntä ja reseptivihoista löytyy kymmeniä tapoja käyttää tähteeksi jääneet keitetyt perunat. Lapsilleen hän kirjoitti perinnöksi ruokaohjevihkot kodin ruuista.
 Kun Svinhufvudit asuivat presidentinlinnassa vuosina 1931–1937, toimelias Ellen toi mukanaan kangaspuut ja asettui taloksi. Torstaisin linnassa syötiin aina hernesoppaa ja pannukakkua, oli korkea-arvoisia vieraita tai ei.
 Siperialainen ruohosipuli ja hillopannu
 Juuri kun perhe oli asettunut mukavasti Luumäelle, P.E. Svinhufvud vangittiin 1914 hänen istuessaan käräjiä. Elettiin Venäjän vallan aikaa ja Svinhufvud oli tiukka sortovallan vastustaja.
 Kahden vuoden karkotusajan jäljiltä Kotkaniemen hyötypuutarhassa kukkii komea juurakko ruohosipulia.
 – Se on viihtynyt täällä hyvin, kuten näkyy, sanoo Vanhoja.
 Ellen Svinhufvud kävi miehensä luona Tomskissa neljä kertaa mukanaan huopatossuja ja tikattuja peittoja. Peloton nainen myös salakuljetti miehelleen osiin puretun metsästysaseen, jotta metsästystä rakastava Ukko-Pekka saisi ruokavalioonsa vaihtelua.
 Siperiasta tuotiin Kotkaniemeen myös samovaari, joka oli ahkerassa käytössä.   Svinhufvudien kotialbumi, kuvankäsittely: Illusia Sarvas / Yle
 Paitsi siemeniä ja kasveja, toi ruokaihminen tullessaan siperialaisen hillopannun ja uuden tavan tehdä hilloa.
 – Kun hillon tekee laakeassa astiassa eikä kattilassa niin marjat eivät muussannu vaan pysyvät paremmin kokonaisena, sanoo Vanhoja.
 Siperiassa ollessaan Ellen hurmasi vieraat uutuudella, omatekoisella jäätelöllä.
 Kotkaniemi oli Svinhufvudien oikea koti
 Ellen Svinhufvud vietti iltoja pariskunnan makuuhuoneessa kuunnellen radiota ja tehden käsitöitä.  Jari Pussinen/Yle
 Kotkaniemessä vallitsee lämmin, kodikas tunnelma. Nojatuolille on jäänyt Ellenin kudin, kesken jäänyt villasukka lapsenlapselle. Salin pöydälle on katettu hänen itsemaalaamiaan kahvikuppeja, tarjolla on ässäpipareita ja korppuja.
 – Ässäpiparithan ovat sieltä sortovuosien ajalta, sanoo Ritva Vanhoja. – Se oli Suomessa salainen koodi. Kun tuotiin ässäpiparit pöytään, tiedettiin että kaikki pöydän ääressä istuvat ovat isänmaan asialla, joukossa ei ole tsaarin kätyreitä ja voidaan puhua vapaasti.
 Keksejä myydään nykyään nimellä kaneliässät.  Jari Pussinen/Yle
 Myös Ellen Svinhufvudin reseptivihoista löytyy ässille ohje.

Ellen Svinhufvudilta jäi perinnöksi mittava reseptikokoelma – tiesitkö, että kaneliässien ilmaantuminen kahvipöytään sisälsi salaisen viestin?


Summary: Vapaa-ajanasukkaat viettävän mökeillään entistä enemmän aikaa, ja nettiyhteydet ovat heille yhä tärkeämpiä. Mökkimaakunta Etelä-Savon kausiväestön valokuituyhteydet ovat maan heikoimmat.

Suomalaiset viettävät reippaasti aiempaa enemmän aikaa vapaa-ajanasunnoillaan, selviää kuluvan vuoden mökkibarometristä. Mökillä vietetään nyt keskimäärin 103 vuorokautta vuodessa, kun viisi vuotta sitten luku oli 79.
 Vapaa-ajanasukkaat tuovat mökkikuntiinsa ostovoimaa. Yksi kotitalous kuluttaa mökillä keskimäärin 30 euroa vuorokaudessa päivittäistavaroihin. Mökkimaakunnassa Etelä-Savossa se tarkoittaa noin 157 miljoonaa euroa vuosittain.
 – Se on hurja luku. Sen huomaa kaupallisissa palveluissa ja tarjonnan laajuudessa. Ilman kesäasukkaita täällä olisi huomattavasti suppeampi tarjonta, sanoo Mikkelin kaupunkikehitysjohtaja  Jouni Riihelä .
 Mökkiläiset kuluttavat rahaa myös rakentamiseen ja kunnostamiseen sekä muihin tavaroihin ja palveluihin.
 – Vapaa-ajanasukkaat ovat meille tärkeä voimavara, Riihelä toteaa.
 Vain viidennes valokuituyhteyksien päässä
 Mikkelissä pitäisi nyt Jouni Riihelän mielestä panostaa tietoliikenneyhteyksiin, jotta vapaa-ajanasukkaat viihtyisivät alueella jatkossakin.
 – Yhteyksien täytyy olla nopeampia ja käytön piikit täytyy taklata siten, että myös lasten ja nuorten yhteydet toimivat, koska perheet viihtyvät täällä, hän toteaa.
 Mökkien verkkoyhteyksille on tarvetta, sillä etätyö vapaa-ajanasunnoilla on lisääntynyt vauhdilla koronapandemian aikana. Viime vuonna etätöitä mökillä teki 43 prosenttia niistä, joille se on mahdollista, selviää mökkibarometristä. Viisi vuotta aiemmin osuus oli seitsemän prosenttia.
 Etätyö on tullut jäädäkseen ainakin osittain, uskoo Helsingin yliopiston tutkija  Manu Rantanen .
 – Nyt puhutaan hybridityöstä. Jatkossa tullaan olemaan osittain toimistolla ja osittain vapaa-ajanasunnoilla. Vapaa-ajanasunnot ovat ihmisille resurssi, jota voi käyttää sekä työhön, että vapaa-ajan viettoon, Rantanen toteaa.
 Sama on pistetty merkille Mikkelin kaupungin kehitysyhtiössä MikseiMikkelissä. Ostajat etsivät nyt etätöihin soveltuvia mökkejä ja testaavat tietoliikenneyhteyksiä näytöissä.
 Etelä-Savon verkkoyhteyksissä riittää kuitenkin parannettavaa. Maakunnan kausiväestöstä vain vähän yli 20 prosenttia voi käyttää valokuituyhteyttä, selviää Luonnonvarakeskuksen Luken selvityksestä vuodelta 2017. Osuus on alhaisin koko maassa.
 Kotipaketteja veneellä mökkilaituriin
 Nettiyhteyksien lisäksi Mikkelissä pitäisi Jouni Riihelän mielestä puhua yritysten kesäasukkaille suunnatuista palveluista ja toiminnallisuudesta.
 Eteläsavolaisia vapaa-ajanasuntoja hankkivat MikseiMikkelin tietojen mukaan nyt etenkin noin nelikymppiset pääkaupunkiseutulaiset, jotka ovat tottuneita ja halukkaita ostamaan palveluita. Se lisää muun muassa kotiinkuljetuspalveluiden kysyntää.
 Välillä kotipaketit kulkevat veneellä satamasta mökkilaiturille. Eräs yrittäjä puolestaan pitää erikoistavarakauppansa auki sunnuntaisin mökkeilijöiden toiveesta, mutta laajennetusta aukiolosta hyötyvät myös paikalliset.
 – Ei välttämättä ole helppoa tietää, miten muuttaa mökkiläisten paikkasuhde elinvoimaksi vai tuleeko se tekemättä mitään. Toki sillä on merkitystä, minkälaisia kanavia ihmisillä on osallistua kunnan toimintaan. Viime kädessä kyse on heidän omasta motivaatiostaan, toteaa Manu Rantanen.
 Paikkasuhde on Rantasen mukaan emotionaalinen, vahva tekijä. Siihen vaikuttaa muun muassa se, onko mökkiläisen juuret alueella ja kuinka kauan vapaa-ajanasunto on ollut hänen käytössään.
 – Paikkasuhde vahvistuu vähitellen. Meidän pitäisi ymmärtää paikkasuhdetta, jotta ymmärtäisimme, millä tavalla mökkiläiset osallistuvat kunnan toimintaan ja mitä he toivoisivat kunnan puolelta, tutkija sanoo.
 Mikkelin kaupunkikehitysjohtaja Jouni Riihelä mökkeilee itsekin Etelä-Savossa. Vakiopaikka on Puumalassa vanhempien mökillä.
 – Ihan niin tiiviiseen mökkipäivien määrään en pääse kuin meidän keskivertoasukkaat. Ehkä sitten eläkkeellä, Riihelä naurahtaa.

Mökkiläiset pitävät kaupan auki sunnuntaisin, mutta testaavat netin ennen ostopäätöstä – "Yhteyksien täytyy olla nopeampia", sanoo kehitysjohtaja


Summary: Vuoden floristiksi valittu turkulainen Jutta Toivonen kohtaa työssään ihmisiä eri elämäntilanteissa. Kukkakaupassa työntekijätkin menevät tunnetilasta toiseen.

"Sokka irti" tarkoittaa turkulaisen Kukkakauppa Tähkän tiloissa sitä, että floristi  Inga Sokalla  on vauhti päällä. Omistajaa ja juuri vuoden floristiksi valittua  Jutta Toivosta  ei tarvitse yllyttää mukaan.
 Vaikka työkaverit nauravat olevansa välillä kuin apinat pellolla, on asiakaskohtaamisissa aina tilanteeseen sopiva tunnetila päällä. Floristi kohtaa työssään ihmisiä monessa eri elämäntilanteessa.
 – Tämähän on tunnetilasta toiseen menemistä. Joskus on tosi raskaitakin päiviä kohtaamisten, ihmisten surun ja menetysten kautta. Vastapainoksi on oltava hyvä meininki taustalla, että jaksaa, Sokka toteaa.
 Floristit ja työkaverit Inga Sokka (vas.) ja Jutta Toivonen ovat omien sanojensa mukaan välillä kuin apinat pellolla, mutta hersyvää huumoria tarvitaan ammatissa, joka on toisinaan myös raskas.  Johanna Manu / Yle
 – Koko ajan heittäydytään ja annetaan itsestämme 110 prosenttia. Työ on monella tapaa antavaa, mutta joskus jopa ottavaa. Sen takia on oltava keskinäistä hersyvää huumoria, toisinaan jopa hieman hulluutta ja heittäytymistä. Se on sitä elämän suolaa ja onnekkuutta.
 Toivonen sanoittaa kauniisti ammattinsa ytimen: kuljemme kukkien kautta ihmisen elämän matkalla rinnalla.
 – Tähän kuuluu voimakkaasti ihmisen elämänmatkalla rinnalla kulkeminen. Pääsemme olemaan ihmisten iloissa ja suruissa todella vahvasti läsnä. Välttämättä muut ihmiset eivät tule ajatelleeksi, miten voimakkaasti kukkien kautta eletään ihmisten elämää.
 Floristi kohtaa työssään usein ihmisten menetyksen ja surun. Työssä on oltava valmiina kohtaamaan ihmisiä eri tunnetiloissa.  Johanna Manu / Yle
 Kädet työvälineinä
 Floristin päivään kuuluu paljon niin sanottua näkymätöntä, tai ainakin asiakkaalle näkymätöntä työtä.
 Ennen kuin sidonta on valmis, vaatii kukkien käsittely paljon työtä. Kuormasta otetut leikkokukat käsitellään yksitellen kauppakuntoon: putsataan, laitetaan uusiin vesiin, kylmiöön.
 Kukkien sidonta on käsityötä ja työn jäljet näkyvät usein käsissä. Välillä käydään tikattavana, kun työkalut lipsahtavat käsistä.  Suomen kukkakauppiasliitto valitsi Jutta Toivosen vuoden floristiksi. Johanna Manu / Yle
 Kukkakaupassa ei ole aikaa ihastella ihania ruusuja, Sokka naurahtaa. Työ on kovaa ja raakaa, asiat eivät vain ilmesty.
 – Kädet ovat työkalut. Ainahan se pelottaa, kun on teräaseita käytössä, ettei lipsahda. Ja on toki lipsahtanutkin. Kerran jos toisenkin olen käynyt TYKSin ensiavussa tikattavana, Toivonen näyttää käsistään työn jättämiä jälkiä.
 Lue myös:
 Leikkokukkien kasvattaminen Suomessa ei ollutkaan mahdotonta: floristi Saara Nevala irtisanoutui kukkakaupasta ja poimii nykyään sidottavansa mökkipellostaan
 Juhannusjuhlien kaunein koriste on kukkaseppele – väreillään se voi viestiä herkkyydestä, toivosta ja rakkaudesta

Vuoden floristi Jutta Toivonen: "Ihmiset eivät välttämättä tule ajatelleeksi, miten voimakkaasti kukkien kautta eletään ihmisten elämää"


Summary: Eläkeikäisiä omakotiasujia on Suomessa paljon. Vuonna 2018 noin puolet 65–74-vuotiaista asui omakotitalossa. Moni kuitenkin haaveilee helpommasta asumisesta.

Puolitoista vuotta sitten, aprillipäivänä,  Pirkko Tuomi  jäi eläkkeelle. Omaa yritystään Sastamalassa pyörittänyt fysioterapeutti pakkasi viimeiset tavaransa ja lähti Tampereelle. Uusi kerrostalokoti oli jo valmiina, sillä aiemmin eläkkeelle jäänyt aviomies oli lähtenyt edeltä muutamaa kuukautta aiemmin.
 – Päätös oli tehty jo vuosia sitten. Oli selvää, ettei omakotitalo maaseudulla ole lopullinen paikka. Olimme ajatelleet, että kun työelämästä siirrytään pois, muutetaan kaupunkiin.
 Uudeksi asumispaikaksi valikoitu opiskeluajoilta tuttu Tampere, jossa pariskunnalla on myös ystäviä ja sukulaisia.
 – Halusimme keskelle kaupunkia. Meille oli tärkeää, että palvelut ovat helposti saatavilla.
 Tuomi ja hänen miehensä eivät ole elämänmuutosajatuksineen yksin. Kun omakotiliitto kysyi suomalaisilta, miten he haluaisivat asua 5–10 vuoden kuluttua, yli 55-vuotiaat vastaajat kertoivat mieluisimmaksi asumismuodokseen kerrostalon. Nuoremmissa ikäryhmissä omakotitaloa pidettiin parhaana vaihtoehtona. Kysely tehtiin alkuvuodesta 2020.
 Maalla elämä oli työntäyteistä
 Pirkko Tuomen ja hänen puolisonsa entinen koti oli maaseudulla, 15 kilometrin päässä Sastamalan keskustasta. Lähes hehtaarin tontilla oli etäisyyttä ja avaruutta.
 – Elämä oli erittäin työntäyteistä. Oli hedelmäpuita, kasvimaata, kukkia ja vaikka mitä. Asuinrakennus oli 1800- ja 1900-luvun taitteen torppa, jota rakensimme 17 vuotta, Tuomi kertoo.
 Elämä maaseudulla oli Pirkko Tuomen mielestä mukavaa erityisesti silloin, kun lapset olivat pieniä. Valokuvat muistuttavat noista ajoista. Timo Turpeinen / Yle
 Vaikka paikka oli rakas ja siellä vietetty aika hyvää, iän karttuessa pariskunta kaipasi toisenlaista elämää jatkuvan puuhailun ja huolehtimisen sijaan.
 – Kyllähän omakotiasumisessa on paljon työtä ja huolia. Aina pitää olla varautunut siihen, että jotain voi sattua. Kun fyysinen jaksaminen alkaa vähetä, on kiva, että energiaa jää johonkin muuhun.
 Vastuuta talosta ei voi ulkoistaa
 Eläkeikäisiä omakotiasujia on Suomessa paljon. Vuonna 2018 omakotitalossa asui yli puolet 65–69-vuotiaista ja vain aavistuksen alle puolet 70–74-vuotiaista. Vaikka omakotitalossa asuminen vähenee iän noustessa, se on yleistä vielä yli 84-vuotiaillakin.
 Suomen Omakotiliiton talous- ja kehityspäällikkö  Katja Keränen  tunnustaa olevansa omakotiasumisen puolestapuhuja. Hänen mielestään kaikilla on valmiudet asua omakotitalossa.
 – Mutta kunkin täytyy miettiä omalta kohdaltaan, mikä elämässä on tärkeintä ja mihin aikaansa haluaa käyttää.
 Keränen muistuttaa, että huolto- ja pihatyöt voi ostaa palveluina. Isoin asia hänen mukaansa onkin vastuu. Omakotitalossa vastuu talon huolenpidosta on kokonaan omistajalla, asunto-osakeyhtiössä sen voi ulkoistaa taloyhtiön hallitukselle ja isännöitsijälle.
 – Toki omakotitalon pitämiseen usein liittyy se, että tehdään itse ainakin pienempiä huoltotoimenpiteitä. Pitää olla tietynlaista aktiivisuutta. Mutta vähintään pitää tietää, mitä talossa täytyy milloinkin tehdä, että voi tilata ammattilaiset apuun. Vastuuta ei voi ulkoistaa.
 Pirkko Tuomi ja hänen miehensä kunnostivat vanhaa torppaa lähes parikymmentä vuotta. Erityisesti mies rakensi jatkuvasti, nyt hän on innostunut pyöräilystä. Timo Turpeinen / Yle
 Keskusta-asuminen houkuttaa eläköityviä
 Suomen ympäristökeskuksen (SYKE) ikääntyneiden asumistoiveita kartoittaneessa raportissa käy ilmi, että ikäihmisten muutoissa voidaan havaita kaksi aaltoa. Ensimmäisessä aallossa eläköityvät, noin 60–65-vuotiaat, muuttavat taajamien keskustoihin palveluiden lähelle. Toisessa aallossa taas selvästi vanhemmat ihmiset muuttavat pakon sanelemana palvelutaloon.
 Vaikka eläkeikäisillä olisi selvästi muuttohaluja, vuonna 2017 ilmestyneen raportin mukaan vanhemmat ihmiset eivät lopulta muuta yhtä herkästi kuin nuoret.
 Yhtenä syynä siihen voi olla muuttamisen hankaluus. Pirkko Tuomen mukaan muutto vanhasta talosta ja isosta pihapiiristä oli iso urakka. Henkisestikin oli hyvä, että siihen sai käyttää muutaman kuukauden.
 – Uudet asukkaat sanoivat, että voimme jättää kaiken, mitä emme halua mukaan. Mutta kyllä tavaraa silti lähti autokuormittain kierrätyskeskukseen, jonkin verran sukulaisille ja mökille Lappiin. Talon tavaroiden lisäksi oli esimerkiksi pihakalusteita ja valtavasti rakentamiseen liittyvää tavaraa.
 Uuden kodin ikkunasta näkyy Sorsapuisto, Tampere-talo ja Torni-hotelli. Talon toiselta puolelta kulkee ratikka. Sopeutuminen on käynyt helposti.
 – Muutto on suuri helpotus. Mies sanoo monena aamuna, että on ihanaa herätä, kun ei tarvitse ajatella, että tuokin pitäisi korjata. Tästä on helppo lähteä elokuviin tai vaikka työväenopistoon espanjan tunnille.
 – Tampereella on ihania puistoja ja kosken varressa voi tehdä kävelylenkkejä. Tästä on helppo lähteä mihin vaan, sanoo Pirkko Tuomi. Nykyinen kotitalo näkyy taustalla. Elina Nieminen / Yle
 Vaikka Tuomi sanoo ikävöineensä tänä kesänä usein omaa pihaa ja sen satoa, väljyyttä ja rakkaita naapureita, missään vaiheessa muutto ei ole kaduttanut.
 – Ei entisessäkään kodissa ollut koskaan vastenmielistä asua. Mutta erilaiset asumismuodot sopivat eri elämänvaiheissa.
 Millaisia ajatuksia juttu herättää? Keskustele aiheesta maanantaihin kello 23:een saakka!

Yli 55-vuotiaiden haaveasunto on kerrostalossa – Pirkko Tuomi vaihtoi maalaisidyllin Tampereen ydinkeskustaan


Summary: Julkisuuteen tulleet skandaalit käynnistivät Ranskassa tutkinnan katolisen kirkon pedofiliatapauksista. Raportti kaksi ja puoli vuotta kestäneestä tutkinnasta julkaistaan ensi viikolla.

Ranskan katolisessa kirkossa on 1950-luvulta eteenpäin ollut tuhansia pedofiileja, kertoo kirkon skandaalia tutkivan komission puheenjohtaja uutistoimisto AFP:lle. Komission on tarkoitus julkaista asiaa käsittelevä loppuraporttinsa tiistaina.
 Jean-Marc Sauven  mukaan komission tutkinnassa tuli ilmi 2 900 - 3 200 pedofiilipappia tai muuta kirkon jäsentä. Sauve painottaa, että kyse on minimiarviosta.
 Komissio perustettiin vuonna 2018 ranskalaispiispojen pyynnöstä useiden julkisuuteen nousseiden pedofiliatapausten jälkimainingeissa.
 Kirkko avasi kesäkuussa vuonna 2019 puhelinpalvelun, johon hyväksikäytön uhrit tai hyväksikäyttöä nähneet voivat soittaa havaintonsa. Jo ensimmäisinä kuukausina yhteydenottoja tuli tuhansia.
 Tutkintaa on tehty ja kaksi ja puoli vuotta, ja siinä on hyödynnetty kirkon, tuomioistuinten ja poliisin arkistoja sekä todistajien haastatteluja.
 Uhreja edustavat järjestöt ovat kiitelleet kirkkoa läpinäkyvyydestä. Katolinen kirkko on saanut pitkään kritiikkiä hyväksikäyttötapausten peittelystä.
 Luvassa 2 500 sivun selvitys
 Sauve kertoo, että noin 2 500-sivuisen raportin tavoitteena on ollut selvittää sekä tekijöiden että uhrien lukumäärä. Lisäksi raportti tarkastelee kirkon sisäisiä institutionaalisia ja kulttuurisia mekanismeja, jotka ovat sallineet pedofiilien jäädä osaksi kirkkoa.
 Luvassa on myös 45 parannusehdotusta.
 Komissioon kuuluu yli 20 lakiasiantuntijaa, lääkäriä, historioitsijaa, sosiologia ja teologia.
 Raportti toimitetaan piispainkokoukselle, ja se julkaistaan tiistaina lehdistötilaisuudessa. Mukaan on kutsuttu uhreja edustavien järjestöjen edustajia.
 Eräs komission jäsen on kutsunut raporttia "räjähdykseksi", ja vastaavaa ilmaisua on käyttänyt myös uhreja edustava järjestö. Kirkko on varoittanut pappeja ja seurakuntia, että raportin julkaisu tulee olemaan "ankara ja vakava hetki".
 Sauve on aiemmin huomauttanut, että epäiltyjen pedofiliatapausten tutkinnat ovat olleet puutteellisia.
 Lue myös:
 Paavi Franciscus: Lapsia hyväksi käyttävät papit ovat "saatanan työkaluja"
 Saksan katolisessa kirkossa on paljastunut tuhansien lasten seksuaalinen hyväksikäyttö
 Katolisen kirkon skandaali paisuu: Paavi myönsi, että papit  hyväksikäyttivät nunnia ja pitivät heitä jopa seksiorjina

Tutkinta: Ranskan katolisen kirkon riveissä on toiminut tuhansia pedofiileja vuosikymmenten varrella


Summary: Suomessa vanha aurinkopaneeli löytää yleensä uuden omistajan. Maailmanlaajuisesti aurinkopaneeleista on tulossa valtava kierrätysongelma.

Parinkymmenen vuoden aikana on asennettu miljoonia aurinkopaneeleja ympäri maailman. Tyypillisesti paneelit kestävät noin 25–30 vuotta. Käytöstä poistettavien paneelien kierrättäminen alkaa olla ajankohtainen kysymys.
 – Suomessa niitä ei oikein tule. Jos joskus tulee aurinkopaneeli kierrätyskeskukseen, se menee saman tien seuraavalle käyttäjälle, kertoo myyntijohtaja  Anu Areva  paneeleita valmistavasta Solar Finlandista.
 Solar Finland ottaa vastaan käytettyjä aurinkopaneeleita ja toimittaa ne sitten kierrätysyritys Kuusakoskelle. Areva kertoo, että koko ajan tutkitaan, miten paneelien lasi ja jalometallit pystytään kierrättämään.
 – Kierrätys on yhtä tärkeää kuin valmistaminen, Areva perustelee.
 Kuusakoskella paneelit menevät samassa virrassa, jossa on muukin sähkö- ja elektroniikkaromu, kertoo asiakaspäällikkö  Sanna Nevala  Kuusakoskelta.
 Paneelien kierrätys on hankalaa, koska metallipitoisuudet ovat suhteellisen pieniä, joten taloudellisesta näkökulmasta niiden kierrättäminen on haastavaa, Nevala kuvailee.
 Aurinkopaneelien kierrätys ei ole Suomessa vielä niin ajankohtaista kuin maailmalla.
 – Ei ole tarvinnut kierrättää, koska paneelien käyttöikä on pitkä. Annamme 25 vuotta tehotakuuta ja 15 vuotta materiaalitakuuta. Emme ole vielä tulleet siihen tilanteeseen, että paneeleita pitäisi kierrättää, Areva havainnollistaa.
 Esimerkiksi  Saksassa, joka on Euroopan suurin aurinkoenergian tuottaja , aurinkopaneeleita on ollut laajassa käytössä paljon kauemmin kuin Suomessa. Euroopan mittakaavassa valmistajat miettivät koko ajan, kuinka kierrätyssysteemi saadaan yhtenäistettyä.
 – Huono puoli on se, että jos Keski-Euroopassa on joku systeemi, ei Suomesta tulla mitään sinne hakemaan, olemme kaukana, Areva painottaa.
 Suomessa on siis itse suunniteltava, miten kierrätys hoidetaan Pohjolassa.
 Hopeaa, piitä, kuparia, muovia, lasia, alumiinia
 Esimerkiksi Yhdysvalloissa kierrätetään nykyisin vain noin 10 prosenttia aurinkopaneeleista, kertoo  MIT Technology Review . Tällä hetkellä on halvempaa heittää vanha paneeli menemään kuin kierrättää se.
 Jos näin jatkuu, arvioidaan, että pois heitettävien materiaalien arvo voi olla kaksi miljardia dollaria vuoteen 2050 mennessä, lehti kirjoittaa.
 Lähes kaikissa aurinkopaneeleissa käytetään piitä puolijohteena, joka muuntaa valon sähköksi. Yleensä ohuet hopeanauhat risteilevät piin pinnalla ja siirtävät sähkön paneelin kuparijohtoihin. Paneeleissa on myös muovia, lasia ja alumiinia.
 Ajan myötä paneelit menettävät tehonsa. Käytetyt paneelit eivät tuota sähköä niin paljon kuin uudet.
 "Suomessa ajankohtaista 15 vuoden kuluttua"
 Euroopan unioni vaatii, että valmistajat keräävät ja kierrättävät käytetyt aurinkopaneelit ja rahoittavat alan tutkimusta.
 Vuonna 2018 vesi-, jätehuolto- ja energia-alan yritys Veolia avasi Ranskassa kierrätyskeskuksen erityisesti aurinkopaneeleja varten. Myös ranskalainen startup-yritys Rosi on aikeissa perustaa Ranskan Grenobleen kierrätyskeskuksen, jossa hopea, pii ja muut arvokkaat materiaalit eroteltaisiin paneeleista. Keskuksen on tarkoitus avautua ennen vuoden 2022 loppua.
 – Suomessa ei käsittääkseni ole sellaisia suunnitelmia, koska volyymit ovat vielä vähäisiä. Paneeleita voi palauttaa romukauppiaille ja kierrätyslaitoksille, Suomen Aurinkoenergiayhdistyksen puheenjohtaja, Naps Solar Systemsin myyntijohtaja  Markus Andersén  muistuttaa.
 Suomessa laajamittaiselle kierrätykselle tulee tarvetta todennäköisesti noin 15 vuoden päästä, Andersén arvioi. Silloin tilanne on toinen.
 – Pidän todennäköisenä, että kierrätyslaitos syntyy todennäköisemmin Etelä-Ruotsiin tai Tanskaan, ja sinne kerätään sitten paneeleita Pohjoismaista, Andersén sanoo.
 Pii ja hopea muodostavat yli 60 prosenttia paneelin hinnasta. Tekeillä on tutkimustyötä, jonka tarkoituksena on selvittää hopean vähentämistä tai jopa korvaamista jollakin muulla uusissa aurinkopaneeleissa. Tämä vaikuttaisi intoon kierrättää paneeleja.
 Kantaverkkoyhtiö Fingridistä kerrotaan, että Suomessa kulutetusta sähköstä tuotettiin viime vuonna aurinkovoimalla noin 0,3 prosenttia. Tänä vuonna lukema nousee, mutta pysyy edelleen alle prosentissa.
 Viime kesänä aurinko paistoi Suomessa toden teolla. Yhä useampi on kiinnostunut hankkimaan aurinkopaneelit.
 – Koronapandemia hiljensi ensin markkinoita, sitten tuli nousu. Nyt kysyntää on erittäin paljon, Anu Areva kuvailee.
 Lue lisää aiheesta:
 Lahteen rakennetaan yksi Suomen suurimmista aurinkosähköpuistoista – 6 000 aurinkopaneelia Iskun tehtaan yhteyteen
 Entistä useampi suomalainen tekee rahaa täysin uudella tavalla –  aurinkopaneelien kysyntä on räjähtänyt niin, ettei tuotanto pysy enää perässä
 Keski-Suomen suurimman aurinkovoimalan rakentaminen aloitettu Elosen leipomolla Jämsässä: aurinkopaneelit pystytetään yli hehtaarin alueelle

Entistä useampi haluaa katolleen aurinkopaneelit, samaan aikaan pohditaan kuumeisesti, miten vältymme paneelien jätevuorelta


Summary: Norjassa peräti 95 prosenttia kaikista syyskuussa rekisteröidyistä uusista autoista oli sähköautoja. Suomessa uusista autoista sähköautoja tai hybridejä oli elokuussa alle 30 prosenttia.

Norjassa alle viisi prosenttia viime kuussa rekisteröidyistä uusista autoista oli bensiini- tai dieselkäyttöisiä. Yhteensä lähes 18 000 autosta 77,5 prosenttia oli täyssähköautoja ja reilut 17 prosenttia hybridejä, norjalainen tieliikenteen etujärjestö  OFV  kertoo. Ruotsissa kolmasosa syyskuussa rekisteröidyistä uusista autoista oli sähköautoja ja 21 prosenttia hybridejä. Tanskassa vastaavat luvut olivat reilut 22 prosenttia ja 23 prosenttia.
 Autoalan tiedotuskeskuksen mukaan  syyskuussa reilut 11 prosenttia Suomessa rekisteröidyistä uusista henkilöautoista oli täyssähköautoja ja vajaat 19 prosenttia ladattavia hybridejä.
 Suomessakin sähköautojen ensirekisteröintien määrä on kasvanut kovaa vauhtia. Tilastokeskuksen mukaan esimerkiksi viime vuonna sähköautojen määrä tuplaantui.
 Silti Suomen sähköautoistuminen laahaa reippaasti muita Pohjoismaita jäljessä.
 Tosin Suomessakin liikenteen ennustetaan sähköistyvän arvioitua nopeammin. Teknologian tutkimuskeskus VTT:n tuoreen ennusteen mukaan Suomessa on vuonna 2030 noin 600 000 sähkökäyttöistä henkilöautoa, kun vielä kesäkuussa sähköautoja oli Suomessa noin 82 000. Määrässä ovat mukana täyssähköautojen lisäksi ladattavat hybridit. Vielä viime vuonna ennustettiin, että sähköautoja olisi vuonna 2030 noin 350 000.
 Norja tavoittelee uusista autoista nollapäästöisiä vuoteen 2025 mennessä
 Norja johtaa siirtymistä vihreämpään autoliikenteeseen, ei pelkästään Pohjolassa, vaan myös maailmalla. Yli puolet viime vuonna Norjassa ensirekisteröidyistä autoista oli sähköautoja. OFV:n mukaan sähköajoneuvojen osuus uusien autojen myynnistä oli 54 prosenttia, mikä toi yli kymmenen prosenttiyksikön kasvun edellisvuoteen verrattuna.
 Länsi-Euroopan suurin öljyntuottaja on panostanut voimakkaasti sähköautoilun edistämiseen tukien avulla. Maan tavoitteena on, että kaikki myydyt uudet autot olisivat nollapäästöisiä vuoteen 2025 mennessä.
 Norjalaisen sähköautojärjestön pääsihteeri  Christina Bun  mukaan Norjassa ollaan oikealla tiellä kohti tätä päämäärää. Sähköautot yleistyivät hänen mukaansa ensin rikkailla suurkaupunkialueilla, mutta nyt niitä myydään myös runsaasti harvemmin asutuille alueille.
 – Tämä vahvistaa suuntauksen, jonka mukaan myös maaseutu on avosylin ottanut vastaan sähköllä kulkevia autoja nyt, kun markkinoilla on suuria hyviä autoja, joilla on pitkä toimintasäde, Bu sanoo.
 Norjassa lähes joka kolmas uusi auto oli Tesla. Amerikkalainen valmistaja hallitsee norjalaisia sähköautomarkkinoita 11 prosentin osuudella. Toyota yltää kakkossijalle 10 prosentin markkinaosuudella ja sitä seuraa Volkswagen ja Volvo.
 Juttua päivitetty 3.10. kello 14.43 Suomen tilastoilla syyskuun rekisteröinneistä.
 Lue myös:
 Sähkön hinnan nousu yllätti monet – kuluttajalla on kuitenkin monta keinoa oman sähkölaskun pienentämiseksi
 Näin autoveron historiallinen poisto näkyy uuden sähköauton hinnassa – Riittääkö alennus nopeuttamaan liikenteen sähköistymistä?
 Hallitus on satsaamassa biokaasuun, vaikka se on ajautumassa sivuraiteelle henkilöautojen polttoaineena

Autokanta sähköistyy Norjassa hurjaa vauhtia – Suomi pitää häntäpäätä pohjolan uusien sähköautojen rekisteröinnissä


Summary: Maaseutukylien läpi kulkeva Ylämaantie kunnostettiin tänä vuonna Lappeenrannassa. Asukkaat ja muut tielläliikkujat kiittelevät, kun soratien kuopat ja nimismiehen kiharat jäivät historiaan.

– Minä en vain tykkää siitä. Minä rakastan sitä, naurahtaa  Petra Karjalainen .
 Lappeenrannan Pulsassa asuvan Karjalaisen rakkauden kohde kylän läpi kulkeva Ylämaantie, jolle on hiljattain vedetty asfalttipäällyste. Sitä ennen maantie numero 3864 oli kylän kohdalla sorapintainen.
 Vuoden verran kestäneet tien kunnostustyöt ovat viimeistelyä vaille valmiit. Asfalttipinnan vetämisen lisäksi tien perustusta on uusittu, tietä on levennetty sekä joitakin mutkia on oiottu.
 Ylämaantie on pituudeltaan 31 kilometriä. Tietä kunnostettiin vajaan kymmenen kilometrin matkalta.
 – Se on mielettömän kaunis tie nyt. Se mutkittelee sopivasti, uutta asfalttia pitkin on mukavaa ajaa. Autot ja hermot kiittävät. Tämä uusi tie on aivan mieletön, Karjalainen sanoo.
 Lappeenrannan Pulsassa asuva yrittäjä Petra Karjalainen iloitsee kylän läpi kulkevasta kunnostetusta Ylämaantiestä. Riitta Väisänen / Yle
 Karjalaiset ovat asuneet Ylämaantien varrella lähes kymmenen vuotta. Tutuksi tulivat aiemman soratien kuopat ja nimismiehen kiharat. Nimismiehen kiharoiksi kutsutaan sorateillä esiintyviä epätasaisia ja aaltomaisia kohtia.
 – Autossa olisi voinut tehdä voita, jos olisi ollut kermaa kyydissä. Niin paljon tie tärisytti, Petra Karjalainen kuvailee.

 Kova liikenne nakersi soratietä
 Kuutostieltä Ylämaan taajamaan johtava maantie on kovassa käytössä.
 Sitä pitkin kulkee raskasta liikennettä. Lisäksi tienvarren asukkaita kulkee töihin Lappeenrantaan.
 Sorapintainen maantie sai asfalttipinnan liki 30 vuoden odotuksen jälkeen.  Riitta Väisänen / Yle
 Alueella on myös yritystoimintaa, kuten Karjalaisten omistama suosittu kahvila- ja majoituspalveluja tarjoava Pulsan Asema. Lappeenrannan keskustasta Pulsaan ajaa reilussa 20 minuutissa.
 Pulsan Aseman asiakaskunnassa tapahtui selvä muutos heti asfalttipinnan valmistumisen jälkeen. Asiakkaiksi alkoi tulla aiempaa enemmän moottori- ja polkupyöräilijöitä.
 – En tiedä, onko moottoripyöräilijöillä joku salainen somekanava, mutta tänne ilmestyi varmaan kymmeniä moottoripyöräilijöitä ensimmäisenä päivänä, kun oli asfalttipinta. Aiemmin kävi silloin tällöin jokunen moottoripyöräilijä, Karjalainen kertoo.
 Sorapinta ei kestänyt kovaa liikennettä
 Soratietä pyrittiin pitämään mahdollisuuksien mukaan kunnossa, mutta kova liikenne huononsi tilanteen nopeasti aina takaisin lähtöpisteeseen. Kuoppien ja nimismieskiharoiden ohella tien kantavuus oli paikoin heikko.
 Ylämaantien varrella on useita liittymiä. Riitta Väisänen / Yle
 Paikoitellen nopeusrajoitus oli tien linjoihin nähden liian korkea. Kylien kohdalla nopeusrajoitus on ollut 50–60 kilometriä tunnissa, muualla 80 kilometriä tunnissa.
 Tiellä on menneinä vuosina sattunut joitakin liikenneonnettomuuksia. Vuosina 2004 ja 2005 tiellä tapahtui  Etelä-Saimaan  mukaan kuolonkolarit.
 Taustalla pitkäjänteinen työ
 Ero aiempaan on tänä päivänä huomattava. Kunnostetun tien varrella sijaitsee Pulsan lisäksi Vilkjärven kylä, jonka asukas  Jari Karhu  katselee uudenkarheaa asfalttipintaa mairea hymy huulillaan.
 – Ihan sydäntä lämmittää. Niin mukavalta tuntuu. Soratietä ajellessa piti hampaat irvessä ajaa. Nyt suu kääntyy hymyyn ajellessa, Karhu sanoo.
 Vilkjärvellä asuva Jari Karhu on yksi kyläaktiiveista, jotka puskivat Ylämaantien kunnostusta eteenpäin. Riitta Väisänen / Yle
 Kaupunginvaltuutettunakin keskustan riveissä toimiva Karhu on yksi kyläaktiiveista, jotka aikoinaan lähtivät ajamaan tien kunnostusta eteenpäin. Ensimmäinen aloite kunnostamisesta tehtiin liki 30 vuotta sitten, vuonna 1992.
 – Pitkäjänteisyys palkitaan. Porukalla tätä on viety eteenpäin.
 Kuusi vuotta sitten kyläläiset päättivät panna isomman vaihteen silmään ja pyysivät paikalle päättäjiä silloista liikenne- ja viestintäministeri  Anne Berneriä  myöten. Berner vieraili Pulsassa vuonna 2017.
 – Sanoisinko, että vierailut vaikuttivat siihen, että tämä on saatu aikaan.

 Rahaa tuli tipoittain valtiolta, ely-keskukselta, Väylä-virastolta ja kaupungilta. Suunnittelutöineen kunnostus maksoi noin 4,2 miljoonaa euroa.
 Rahaa ei aina saa, vaikka tarvetta olisi
 Maanteiden kunnostukseen myönnettäville rahoille on ottajia. Koko maassa hoidettavana on noin 78 000 kilometriä maanteitä. Luvussa ovat mukana moottoritiet, kevyen liikenteen väylät ja sillat.
 Ylämaantie on osoitus siitä, että yksittäinen kohde voi joutua odottamaan rahoitusta vuosia.
 Vastaavanlainen tapaus löytyy Lappeenrannan naapurikunnasta Taipalsaarelta, jossa odotettiin Toijantien viiden kilometrin pituisen osuuden päällystämistä yli kymmenen vuotta. Tieosuus kunnostettiin vuonna 2018.
 Teiden kunnosta huolehtiminen on ely-keskusten vastuulla. Ely-keskukset tarkkailevat tiestön kuntoa ja kohdistavat toimenpiteitä kiireellisimpiin kohteisiin.
 Toiveissa uutta eloa kylille
 Jari Karhu uskoo, että Ylämaantien kunnolla on vaikutusta Vilkjärven kylän elinvoimaan. Toiveissa on, että entistä parempi tie toisi mukanaan uusia asukkaita.
 – Olen verrannut tiestöä verisuonistoon. Jos suonisto ei ole kunnossa niin veri ei kunnolla virtaa. Kun se saadaan kuntoon, veri alkaa virrata. Tämä tie on kuin verisuoni ja nyt se sykkii, Karhu toteaa.
 Maaseutukylien halki kulkevalla Ylämaantiellä on nyt aiempaa mukavampi ajella. Riitta Väisänen / Yle

Kyläläiset odottivat asfalttia 30 vuotta – riemu repesi, kun kylän läpi kulkeva tie sai viimein päällysteen: "Tämä on aivan mieletön"


Perussuomalaiset tekee hallitukselle välikysymyksen maahanmuuttopolitiikasta ja taloudesta, kertoo puheenjohtaja  Riikka Purra  tiedotteessaan sekä  Twitterissä .
 Purran mukaan perussuomalaiset ei hyväksy Suomelle haitallisen maahanmuuton lisäämistä eikä hallituksen esittämiä maahanmuuttopolitiikan lievennyksiä. Hänen mielestään Suomen velan kasvu ja alijäämä edellyttävät tarkkaa talouspolitiikkaa, jossa menokohteet on asetettu tärkeysjärjestykseen.
 Purran mukaan humanitaarinen ja sosiaaliperustainen maahanmuutto pahentaa merkittävästi Suomen kestävyysvajetta sekä lisää vero- ja velkataakkaa. Hänen mielestään Suomen rajalliset resurssit pitäisi kohdistaa omien vähäosaisten ja apua tarvitsevien auttamiseen.
 Puolueen puheenjohtaja ilmaisee hallituksen toimien olevan vastuuttomia.
 – Vastuuntuntoinen hallitus ei tällaisessa tilanteessa, koronakriisin juuri väistyessä, tekisi mitään muita kuin suomalaisten välitöntä hyvinvointia, turvallisuutta ja maan taloudellista elpymistä tukevia toimia. Humanitaarisen ja sosiaaliperäisen maahanmuuton vauhdittaminen ja houkuttelu on vastuutonta ja epäoikeudenmukaista maamme omia kansalaisia ja veronmaksajia kohtaan, Purra kirjoittaa.
 Lisää aiheesta:
 Onko median, tutkijoiden ja perussuomalaisten suhde vinoutunut? Päätoimittajat ja tutkijat tyrmäävät tuoreen kirjan väitteet jopa provokatiivisina
 Markku Jokisipilän uutuuskirja perussuomalaisista syyttää mediaa ja yliopistoväkeä puolueen inhoamisesta ja ideologian vääristelystä

Perussuomalaiset tekee hallitukselle välikysymyksen maahanmuutosta ja taloudesta – Purra: "Vastuutonta ja epäoikeudenmukaista"


Summary: Sukeltajajärjestöstä kerrotaan, että turvallisuudesta on huolehdittu muun muassa Sukeltajaliiton turvasäännöillä. Tapausta tutkitaan kuolemansyyntutkintana.

Sukeltaja hukkui tänään Tampereella järjestetyssä sukellustapahtumassa, kertoo Sisä-Suomen poliisi. Poliisin mukaan onnettomuutta tutkitaan kuolemansyyntutkintana.
 Asiasta kertoi aiemmin muun muassa Aamulehti.
 Laukontorin rannassa järjestettiin puoliltapäivin Ratinan suvannon siivoustapahtuma. Tampereen seudun sukellusseurojen yhteistyössä järjestämässä tapahtumassa sukeltajat siivosivat vapaaehtoisvoimin suvannon pohjaa tavarasta ja roskasta.
 Aamulehden mukaan tapahtuma keskeytettiin onnettomuuden jälkeen kello yhden aikaan. Elvytystehtävä tuli lehden mukaan pelastuslaitokselle hieman ennen yhtä.
 Paikalla olleille on tarjottu kriisiapua ja sukeltajat ovat pitäneet tapahtuneesta myös jälkipuinnin, Aamulehti kertoo.
 Aloittelijoita ei mukana
 Tapahtuman kerrotaan olleen kaikille avoin, ja halukkaat sukeltajat ovat voineet osallistua siivoukseen mukaan sukellusseurojen kautta. Turvallisuuden ja järjestelyiden vuoksi tapahtumaan pyydettiin etukäteisilmoittautumista.
 Tampereen urheilusukeltajien puheenjohtaja  Jouko Laitinen  kertoo STT:lle, että järjestäjät eivät kuitenkaan ole ottaneet aloittelijoita mukaan.
 Turvallisuudesta on huolehdittu Sukeltajaliiton laatimilla turvasäännöillä.
 – Katsotaan, että meidän laitteet ovat kunnossa ja ne on kahdennettu, eli meillä on kaksi annostelijaa, joista saa kahdesta lähteestä ilmaa. Ja on aina turvaorganisaatio myös paikan päällä, Laitinen kertoo.
 Laitinen sanoo, että tällaiset sukellusonnettomuudet ovat harvinaisia.
 – Tuossakaan ei ole erityisen vaikeat olosuhteet syvyyden puolesta, jonkin verran siinä on virtaa, Laitinen lisää.
 Siivoustapahtuma järjestettiin nyt kolmatta kertaa, ja sen pääyhteistyökumppani on Tampereen kaupunki.
 Juttu korvattu STT:n laajemmalla versiolla kello 18.07.

Sukeltaja hukkui sukellustapahtumassa Tampereella – vapaaehtoiset sukeltajat olivat siivoamassa Ratinan suvannon pohjaa roskasta


Summary: Osa sairaanhoitopiireistä kritisoi voimakkaasti hallituksen esitystä ottaa koronapassi käyttöön jo 12–16-vuotiailla.   Lääkärit pelkäävät, että koronapassi pudottaisi lopullisesti muutenkin syrjäytymisvaraassa olevat nuoret pois harrastuksista.

Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri (HUS)

Espoolaiset 13-vuotias  Olivia Vättö  ja 14-vuotias  Sofia Kivekäs  valmistautuvat telinevoimistelukisoihin.
 Tunnelma on hieman sähköinen: ensimmäistä kertaa korona-aikana kilpailuihin pääsee myös yleisöä.
 Toinen tytöistä on saanut ensimmäisen rokoteannoksen, toinen on rokotettu jo kaksi kertaa.
 Tytöistä olisi hyvä, jos koronapassi tulisi käyttöön jo 12-vuotiaista ylöspäin,  kuten hallitus on esittänyt.
 Koronapassilla nuoren pitäisi osoittaa tapahtumien ja harrastuspaikkojen ovilla, onko hän rokotettu, terve tai sairastanut koronan.
 – Koronaa eniten pelkääville tai riskiryhmään kuuluville tulisi helpottuneempi olo, jos suurimmalla osalla olisi ne passit, sanoo Vättö.
 Olisko epäreilua, jos kaikki nuoret eivät pääsisi harrastamaan?
 – Voisi se olla niitä kohtaan epäreilua, joiden vanhemmat eivät halua, että ne ottaa rokotusta. Mutta eikös yli 12-vuotias saa itse päättää ottaako rokotteen, Sofia toteaa.
 Olivia Vättö ja Sofia Kivekäs iloitsevat siitä, että koronarajoituksia on alettu purkamaan.  Tanja Heino / Yle
 Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri: Koronapassi syrjisi rokottamattomia lapsia
 Vaikka yli 12-vuotias saa itse päättää ottaako rokotteen, osa Ylen haastattelemista sairaanhoitopiirien edustajista pelkää, että osa nuorista jää rokottamatta vanhempien asenteiden vuoksi.
 Jos koronapassi otettaisiin käyttöön näin nuorilla, lääkäreiden mukaan se johtaisi lapsen eriarvoiseen asemaan hänestä itsestään riippumattomista syistä.
 – 12–15-vuotiaat eivät ole vapaita tekemään ratkaisua rokotteen suhteen, vaikka periaatteessa olisivatkin. Kotoa tuleva ajattelu ja vanhempien mielipide vaikuttaa tässä asiassa, sanoo Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin johtajaylilääkäri  Mikko Pietilä.
 Pietilä uskoo, että yli 16-vuotiaat nuoret pystyvät aidommin tekemään itse päätöksen rokotuksesta.
 Pietilän mielestä koronapassi pitää ottaa käyttöön, mutta ei lasten kustannuksella.
 – Väestön on todennäköisesti helpompi hyväksyä se, että aikuiset rokottamattomat eivät pystyisi ihan kaikessa elämään samalla tavalla kuin rokotetetut, kuin se, että eroteltaisiin nuoria ja lapsia rokotusstatuksen perusteella.
 HUSin johtajaylilääkäri: Koronapassi 12–16-vuotaille aiheuttaa pelkkää haittaa
 Myös terveyden ja hyvinvoinninlaitos  vastustaa hallituksen esitystä ottaa koronapassia jo 12–16-vuotiaille käyttöön . Koronatesteissä käyminen useita kertoja viikossa harrastusten takia olisi liian raju toimenpide nuorille.
 THL:n kanssa samaan suuntaan taipuu myös Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin HUSin johtajaylilääkäri  Jari Petäjä .
 Koronapassin mukanaan tuoma eriarvoistava ja nuoria syrjäyttävä vaikutus on niin suuri haitta, että vaakakupissa mahdollisesti painavat hyödyt ovat sitä paljon pienempiä.
 – Kyllä se toistuva testeissä käyminen on varsinainen vaiva, Petäjä sanoo.
 Se pudottaisi pois osan nuorista, jotka saattavat jo muutenkin olla syrjäytymisvaarassa. Jatkuva harrastusmahdollisuus olisi taattava.
 – Jos sellaiset nuoret, jotka eivät välttämättä olekaan niin sitoutuneita urheiluseuran harrastukseen tai liikuntaan, putoavat pois ryhmästä, niin todennäköisyys sille, että he aktivoituvat uudelleen, on paljon pienempi kuin silloin, kun harrastus taattaisiin jatkuvana, Petäjä sanoo.
 Petäjän mukaan hallituksen esittämällä koronapassisysteemillä luotaisiin siis lisäriski sille, että rokottamaton lapsi ajautuisi harrastustoiminnan ulkopuolelle ja sille, että hänen sosiaalinen kasvunsa ja kehityksensä häiriintyisi.
 Penttilän mukaan lääketieteellistä hyötyä 12–16-vuotiaiden koronapassilla ei edes ole.
 – Koronapassiesityksestä puuttuu kokonaan se hyöty 12–16-vuotiaiden kohdalla, mikä oikeuttaisi sietämään väistämättä edessä olevia haittoja, joita koronapassin käyttöönottaminen tässä ikäryhmässä aiheuttaisi.
 Jos koronapassi tulisi käyttöön, harrastuksiin ja yleisötilaisuuksiin pääsisi näyttämällä todistuksen rokotuksista tai negatiivisesta koronatestituloksesta.  Tanja Heino / Yle
 Lapista kajahtaa toinen ääni kellossa: Koronapassi olisi positiivinen asia
 Lapin sairaanhoitopiirin infektiotautien ylilääkäri  Markku Broas  on eri mieltä kuin ylilääkärit Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla.
 Hänen mielestään koronapassin voisi ottaa käyttöön jo 12-vuotiaille juuri sillä saavutettavan hyödyn takia.
 Broas kannattaa siis hallituksen esitystä ja on siis samoilla linjoilla STM:n kanssa.
 – Koronapassissahan on lähtökohtana se, että se otettaisiin käyttöön jos tulee poikkeustilanne, jossa sairaaloiden ja tehohoidon kuormitus alkaisi nousta ja väestöä uhkaisi vakava sairastuminen.
 – Jos harrastustoimintaa tai massatapahtumia pitäisi silloin rajoittaa ja jos koronapassilla voidaan mahdollistaa nuorten normaalia elämää, kuten harrastustoimintaa tai vapaa-ajanviettoa, niin silloinhan se on vain positiivinen juttu, Broas sanoo.
 Infektiolääkärin mielestä lasten ja nuorten harrastusten jatkaminen vaikkapa koronapassin avulla on parempi vaihtoehto kuin sulkea kokonaan harrastustilat.
 – On tärkeämpää, että nuoret pääsevät urheilemaan ja harrastamaan kuin se, että joku kunta tai aluhallintovirasto sulkisi harrastustiloja, kuten etelässä on paljon tehty.
 THL:n mukaan koronapassia ei tarvitsisi ottaa käyttöön vielä 12–16-vuotiailla, koska tuon ikäiset levittävät virusta vähän ja nuorten riski saada vakava taudin muoto on vähäinen.
 Broas huomauttaa, että koska koululaisia ei enää juuri testata, ei voida tietää, kuinka paljon he levittävät tautia.
 – Meillä ei ole riittävästi dataa siitä, millainen lasten tautitaakka on ja kuinka paljon se leviää koulussa työntekijöihin ja isovanhempiin.
 Broas kiittelee sitä, että hallituksen esityksen mukaan alaikäisten koronatestaaminen rokotepassia varten olisi ilmaista.
 Testaaminen ei siis jäisi perheen maksettavaksi ja se vähentäisi lasten eriarvoistumisen riskiä.
 Broasin mukaan koronapassin alhainen ikäraja olisi hyvä saada lakiin myös siltä varalta, että tulee uusia koronavirusmuunnoksia, tai jopa kokonaan uusia viruksia, tai jos esimerkiksi rokotteiden teho ei olekaan niin hyvä kuin on uskottu.
 Koronapassi on käytössä muun muassa Italiassa. Myös Vatikaani noudattaa Italian koronapassisäännöksiä. Backgrid / AOP
 Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri: Aikuisten pitäisi ottaa rokote ja kantaa vastuu, ei lasten
 Varsinais-Suomen johtajaylilääkäri Mikko Pietilän mielestä koronapassi ei saa perustua testaamiseen.
 Jatkuva testaaminen olisi järjetöntä terveydenhuollon kuormittavuuden kannalta: kapasiteetti ei tulisi riittämään kaikille niille, jotka haluaisivat käydä koronatestissä passia varten.
 – Korontatestauksen kapasiteetti on enimmillään noin 40 000 testiä päivässä. Sitäkin pystyisimme ylläpitämään jonkin aikaa, mutta vain rajallisesti.
 – Jos testitulos on voimassa kolme päivää, niin on ihan selvää, että koronapassi ei voi perustua testaamiseen vaan siihen, että meillä on riittävä rokotuskattavuus.
 Pietilä katsoo koronatilannetta koko väestön näkökulmasta ja vierittää vastuun rokotuksista aikuisille.
 – Kun aikuisväestö on riittävästi rokotettu, niin meidän ei tarvitse välittää kauheasti lapsista, koska silloin rokotesuoja olisi niin hyvä, että tartunnat lähtisivät todennäköisesti hiipumaan, Pietilä sanoo.
 – Myös lasten lievätkin tapaukset vähenisivät, kun tartuntoja aikuisilta ei enää tulisi, Pietilä sanoo.
 Pietilä pitää passia kuitenkin tärkeänä porkkanana rokotuskattavuuden parantamiseksi.
 – Jos emme saa rokotekattavuutta korkeammalle tasolle, niin me junnaamme tässä tilanteessa kuukausikaupalla, Pietilä sanoo.
 Tytöt telinevoimistelukilpailuissa katsovat luottavaisesti tulevaisuuteen ja uskovat, että koronatilanne pysyy hyvänä.
 – Minulla on sellainen olo, että tilanne on helpompi kuin aiemmin, enkä usko, että tämä jatkuu enää pitkään, sanoo Olivia Vättö.
 Sofia Kivekäs on samaa mieltä.
 – On helpottunut olo, kun rajoituksia on alettu purkaa. Maskinkin käyttöä aletaan kohta höllentää ja toivottavasti päästäisiin eroon koronasta, hän sanoo.
 Lue myös :
 Otso-vauva sairasti koronan, mutta äiti ei ole varma, ottaisiko pienokaiselleen rokotetta – vauvoja etsitään nyt rokotetutkimuksiin

Koronapassi jo 12-vuotiaille? Sairaanhoitopiireiltä ymmärrystä, mutta myös kovaa kritiikkiä: Se olisi rokottamattomien lasten syrjintää


Summary: Suomalaisyritys tähtää vientimarkkinoille alusvaatteilla, joiden kankaassa on immuunijärjestelmälle hyödyllisiä metsämikrobeja. Tuotetta on testattu vuosia, ja tulokset ovat lupaavia.

Ruskovillan tehtaalla Orimattilan Artjärvellä valmistetaan kovalla tohinalla uutuustuotetta, mikrobiuutteella kyllästettyä aluspaitaa.
 Mikrobien tiedetään tukevan ihmisen immuunipuolustusjärjestelmää. Aihetta on tutkittu meillä ja maailmalla paljon. On käynyt ilmi, että kasvien monimuotoisuuden väheneminen ja  hygienian paraneminen kaupunkiympäristössä  aiheuttavat ongelmia ihmiskehon puolustusjärjestelmille.
 Mikrobiuutetta sisältävän vaatteen tunnistaa vain pienestä logolapusta.  Janne Nykänen / Yle
 Suomen johtaviin asiantuntijoihin kuuluu Luonnonvarakeskuksessa työskentelevä  Aki Sinkkonen , joka aiemmin veti Helsingin yliopistossa mikrobien terveysvaikutuksiin keskittynyttä tutkimusta. Hän saa mikrobien, siis pöpöjen ja lian, terveysvaikutuksen kuulostamaan yksinkertaiselta.
 – Kun puolustusjärjestelmämme saa mikrobialtistusta ja mikrobien osasia monimuotoisesti, allergioiden syntymisen todennäköisyys vähenee. Sama koskee monia muita immuunijärjestelmän häiriöitä. Tämä on nykyinen käsitys tieteessä, Sinkkonen sanoo.
 Mutta voiko omaa vastustuskykyään lujittaa mikrobeilla uutetulla vaatteella?
 Testaaminen tukena
 Avainasemassa ovat metsämaassa viihtyvät mikrobit. Niitä onkin viime vuosina alettu tuoda teollisiin tuotteisiin  esimerkiksi kosmetiikassa . Yksi metsäpöpöjä hyödyntävistä yrityksistä on helsinkiläinen Uute Scientific, joka valmistaa Ruskovillan vaatteiden mikrobiuutteen.
 Yhtiö on perustettu Helsingin yliopistossa, joka kuuluu yhä sen omistajiin. Alun perin juuri yliopisto patentoi metsämikrobiuutteen. Uute Scientific on tiiviissä yhteistyössä myös Tampereen yliopiston kanssa. Yhtiön tavoitteena on laajentaa mikrobitutukimusta elintarvikkeisiin. Yliopistot halutaan mukaan, jotta tutkimuksesta saadaan riippumatonta.
 Uutevalmistaja, yliopistot ja Luonnonvarakeskus ovat testanneet mikrobiuutetta vuodesta 2015, ja koekäyttäjäryhmään on kuulunut erilaisia ihmisiä pikkulapsista lähtien. Testeihin osallistui aluksi parikymmentä ihmistä, nyt koeringissä on runsaat sata testattavaa. Tavoitteena on laajentaa koeryhmä 350 henkilöön.
 Uute Scientificin toimitusjohtaja  Kari Sinivuoren  mukaan haittavaikutuksia ei ole ilmennyt, mutta myönteisiä on.
 – Olemme tehneet verikokeita sekä ottaneet uloste- ja ihonäytteitä. Kaikissa on pystytty osoittamaan, että mikrobisto on muuttanut veriarvoja, joista voidaan päätellä immuunijärjestelmän kehittyneen, Sinivuori kertoo.
 Luken Aki Sinkkonen uskoo, että asusteiden kautta tapahtuva mikrobialtistus voi hyödyttää ihmisen vastustuskykyä. Hän kuitenkin muistuttaa, että aito luontokosketus on paras mikrobilähde.
 – Kaksi tuntia raskasta maatyötä tai sienestystä, marjastusta tai metsästystä on paras vaihtoehto. Jos se ei ole mahdollista, on hyvä korvike, että altistus tuodaan sisätiloihin, jolloin sen saa turvallisessa, standardoidussa muodossa, Sinkkonen summaa.
 Terveellisen ja parantavan ero sanelee markkinointia
 Mikrobialtistuksen suotuisesta vaikutuksesta ihmisen vastustuskykyyn tiedetään varsin paljon. Tieteellinen näyttö tukee tällä hetkellä vahvasti, että metsämikrobit saavat immuunijärjestelmän oppimaan, mitä mikrobeja vastaan ne hyökkäävät ja mitä vastaan eivät.
 Ruskovilla ei suoraan väitä tuotteensa vaikuttavan myönteisesti ihmisen terveyteen. Tuotekuvauksessa tyydytään toteamaan, että tutkimusten mukaan mirobeille altistuminen on yhteydessä esimerkiksi allergioiden ja astman vähäisempään esiintyvyyteen, ja että tuote sisältää mikrobeja. Toimitusjohtaja  Ossi Näkin  mukaan kyse on sairauksia ennaltaehkäisevästä tuotteesta.
 Tuotteiden terveysväittämiä Suomessa valvoo Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea. Sen mukaan Ruskovillan mikrobivaatteiden tuotekuvaus ei täytä terveysväittämän kriteereitä.
 Epäselvissä tapauksissa Fimea tarvittaessa neuvoo millaisin termein tuotetta saa markkinoida. Fimea ei ole ollut yhteydessä Ruskkovillaan, eika tuotekuvauksen perusteella katso sitä tarpeelliseksi.
 Ruskovillan toimitusjohtaja Ossi Näkki (vasemmalla) ja Uute Scientificin Kari Sinivuori esittelevät mikrobiuutetta sisältävää pussia. Uute lisätään kankaaseen värjäysvaiheessa.   Mika Moksu / Yle
 Pöpöt pysyvät pyykissä
 Metsämikrobiuute imeytetään villakankaaseen värjäysvaiheessa. On liikesalaisuus, kuinka jauhemainen uute saadaan vaatteeseen.
 Ruskovillan ja Uute Scientificin mukaan silkkivilla on mikrobiuutteen käytössä hyvä materiaali. Kankaan kudokset imevät aineen hyvin, ja se säilyy kankaassa hyvin. Säilyvyyttä parantaa, että villa-asuja puhdistetaan pääasiassa tuulettamalla.
 – Silkkivillan kuidut ovat suomumaisia, mikä ilmeisesti selittää uutteen hyvää säilyvyyttä. Keinokuitujen kohdalla säilyvyyttä pitäisi testata enemmän ennen kaupallista käyttöönottoa, Sinivuori summaa.
 Ajatus mikrobivaatteista lähti kahvipöytäkeskusteluissa, ja tuotetta on kehitelty vuosi ennen lanseerausta.
 – Tähtäämme vientiin Pohjois-Amerikkaan ja Aasiaan metropolialueille, joissa ihmisillä ei ole luontokosketusta. Myös kotimaassa tavoittelemme asiakkaita esimerkiksi liikuntarajoitteisista, Ruskovillan toimitusjohtaja Ossi Näkki kertoo.

Voiko metsäpöpöillä kyllästetty vaate ennaltaehkäistä allergioita? Kokeissa huomattiin, että mikrobiuute muutti ihmisten veriarvoja


Pyhäjärvellä sattui sunnuntaina puolenpäivän aikaan vakava liikenneonnettomuus, jossa jalankulkija kuoli. Asiasta tiedottaa  poliisi .
 Tietä ylittänyt paikallinen nainen jäi täysperävaunuyhdistelmän alle. Ensihoito totesi naisen kuolleeksi. Poliisin mukaan täysveräpaunuyhdistelmää kuljettanut henkilö pyrki jarruttamaan ja väistämään naista.
 Poliisi ja liikenneonnettomuuksien tutkijalautakunta selvittävät tapausta.

Jalankulkija jäi täysperävaunuyhdistelmän alle ylittäessään tietä  Pyhäjärvellä


Summary: Epäillyn 15 miehen ryhmän uskotaan pyrkineen ottamaan haltuunsa Skånen huumekaupan.

Ruotsissa alkaa iso oikeudenkäynti rikollisjengien johtoporrasta vastaan maanantaina. Syytettyinä on Malmössä 15 miestä joita epäillään muun muassa huumekaupasta ja aikeista murhata kilpailevan ryhmän jäseniä.
 Ruotsin poliisi ilmoittaa estäneensä viisi murhaa päästyään kiinni rikollisten viestintään. Taustalla on kansainvälinen yhteistyö, jossa viranomaiset onnistuivat murtamaan rikollisten käyttämän Encrochat-viestintäjärjestelmän salauksen.
 Syytteiden mukaan jengiläiset ovat katsoneet käyvänsä sotaa huumekaupan hallinnasta.
 – Nämä murhat olisi todennäköisesti tehty, jos poliisilla ei olisi ollut pääsyä Encrochat-materiaaliin reaaliajassa, sanoo kansainvälisen ja järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen kansallisen yksikön syyttäjä  Michael Hansson  uutistoimisto TT:n mukaan.
 –Vähintään neljä, viisi murhaa on estetty tällä tavoin, syyttäjä lisää.
 Väliaikainen liittouma?
 Poliisi aloitti vakavista rikoksista epäillyn tiimin pidätykset viime vuoden kesällä. 15 miehen ryhmä ei kuulu yhteen ja samaan jengiin. 22–38-vuotiaiden epäiltyjen uskotaan yhdistäneen väliaikaisesti voimansa "taistelussa" 24-vuotiasta miestä ja tämän ympärille kerääntynyttä jengiä vastaan.
 –Epäillyt ovat itse sanoneet jossain yhteydessä, että he ovat liittouma, Hansson kertoo.
 Miehet ovat lähettäneet toisilleen salatuiksi uskomiaan viestejä esimerkiksi mahdollisista tappajista, siitä, mitä järjestetty murha maksaa sekä käyttökelpoisista pakopaikoista.
 Ryhmittymän tavoitteena on ollut ottaa Skånen alueen huumekauppa haltuun, mutta taustalla on Hanssonin mukaan myös koston motiivi. Konfliktiin liittyy TT:n tietojen mukaan ainakin yhdeksän tehtyä murhaa sekä useita murhayrityksiä.
 Tapauksen alustavan tutkintamateriaalin koko on peräti lähes 30 000 sivua. Käräjäoikeudessa on varattu jutun käsittelyyn 48 päivää.
 Viime vuosina kansainvälinen poliisi on onnistunut hakkeroimaan auki useita salattuja viestintäpalveluja. Pelkästään Ruotsissa Encrochatin aineisto on johtanut yli 200 ihmisen pidätykseen rikoksesta epäiltynä.

Ruotsissa alkaa suuri jengioikeudenkäynti – Ruotsin poliisi sanoo estäneensä viisi murhaa päästyään rikollisten viestintään kiinni


Summary: Suolistosyövän joukkotarkastukset alkavat ensi vuonna koko maassa. Suolistosyöpiin sairastuu vuodessa lähes 3300 ihmistä. Seulonnan päätavoitteena on vähentää suolistosyövästä aiheutuvaa kuolleisuutta, mutta myös ehkäistä syöpää.

Penkillä istuu terve mies. 67-vuotiaan  Harry Granön  kymmenen vuotta sitten todettu suolistosyöpä on historiaa, ja kontrollitarkastuksetkin ovat ohi.
 Lappeenrantalainen Granö elää aktiivista elämää, liikkuu paljon ja käy konserteissa. Kuitenkin ajatus syövän uusimisesta nousee aika ajoin pintaan.
 – Jättäähän se henkisen jäljen. Joka kerta, kun jostain nipistää tai puristaa, tulee ajatelleeksi että tuleeko se takaisin.
 Granö iloitsee siitä, että suolistosyövän seulonta käynnistyy ensi vuonna koko maassa. Sen myötä moni syöpä löytyy nykyistä nopeammin – jopa ennen oireiden alkamista.
 Harry Granö elää omien sanojensa mukaan jatkoajalla nauttien joka päivästä. Kalle Purhonen / Yle
 Oireet alkoivat keväällä 2010. Vessakäynnin yhteydessä hän huomasi, että vessapaperissa on verta.
 – Tyypillisenä suomalaisena miehenä ajattelin, että mitä tätä miettimään, että vähän suolisto oireilee ja sillä siisti. Oireet katosivat enkä miettinyt sitä sen enempää, muistelee Harry Granö.
 Alkusyksystä vessapaperissa näkyi jälleen verta, minkä jälkeen hän hakeutui työterveyslääkärin luo. Työterveyslääkäri kehotti seuraamaan tilannetta ja epäili syyksi stressiä sekä liiallista kahvin juontia.
 – Epävarma oloni jatkui ja päätin varata ajan erikoislääkärille. Kuultuaan tilanteeni hän määräsi minut heti seuraavaksi aamuksi lisätutkimuksiin sairaalaan.
 Tutkimuksissa selvisi, että paksusuolessa oli syöpäkasvain. Tieto ei tullut täytenä yllätyksenä, sillä Harry Granön molemmat vanhemmat olivat kuolleet syöpään.
 Ensi vuonna alkavaan suolistosyövän joukkoseulontaan Harri Granö kehottaa kutsun saavia osallistumaan. Kalle Purhonen / Yle
 – Muistan, kun tulin ulos vastaanottohuoneesta ja kävelin täysin lamaantuneena sairaalan kanttiiniin ostamaan kupin kahvia. Parkkipaikalla autossa päätin, etten kerro tätä ainakaan lapsilleni.
 Parin päivän päästä Granö tapasi syöpäosaston lääkärin. Tapaaminen auttoi häntä diagnoosin sulattelussa.
 – Lääkäri kertoi, miten hoitopolkuni etenee. Ennen kaikkea hänellä oli aikaa vastata minun lukuisiin kysymyksiini.
 Suolistosyövän seulonta tehdään kotona
 Suolistosyöpä on maamme toiseksi yleisin syöpä. Vuonna 2019 suolistosyöpiin sairastui yli 3600 ihmistä ja siihen kuoli lähes 1400 ihmistä.
 Suolistosyövän seulonta käynnistyy koko maassa ensi vuonna. Maksuton seulonta koskee ensimmäisenä vuonna 60–68-vuotiaita. Vähitellen seulonta laajenee ikäryhmittäin niin, että ohjelma ulottuu kaikkiin 56–74-vuotiaisiin vuodesta 2031 alkaen.
 Seulontaan kutsutaan kahden vuoden välein aina niinä vuosina, kun kutsuttava täyttää parillisia vuosia. Hän saa kotiin kirjeen, jossa on kutsu seulontaan, testi, tietoa seulonnasta ja ohjeet näytteenottoon. Ulostenäyte otetaan wc-käynnin yhteydessä itse ja postitetaan laboratorioon tutkittavaksi.
 Harry Granö näyttää kylkeä, johon tehtiin väliaikainen avanne leikkauksen jälkeen. Kalle Purhonen / Yle
 Seulontatestin tulos tulee kotiin postitse. Positiivisen tuloksen saanut sopii jatkotutkimuksen järjestämisestä oman kuntansa seulontahoitajan kanssa. Jatkotutkimus on useimmiten paksusuolen tähystys eli kolonoskopia.
 Suolistosyövän seulonnalla pyritään löytämään kasvaimet nimenomaan esiaste- ja varhaisvaiheessa, jolloin hoitaminen on huomattavasti helpompaa, tehokkaampaa ja edullisempaa. Seulonnan päätavoitteena on vähentää suolistosyövästä aiheutuvaa kuolleisuutta, mutta myös ehkäistä syöpää.
 Arvion mukaan joukkotarkastuksen avulla suolistosyöpien kuolleisuus vähenisi vuosittain 170 tapauksella.
 Terve mies
 Harry Granö sai tammikuussa 2011 ensin yli kaksikymmentä kertaa sädehoitoa ja sen perään hänet leikattiin.
 – Minulta poistettiin noin kahdeksan senttimetriä paksusuolta. Leikkauksen yhteydessä minulle laitettiin tilapäinen avanne kylkeen, jotta paksusuoli saisi parantua rauhassa.
 Tilapäinen avanne poistettiin neljän kuukauden kuluttua toukokuussa.
 Syöpä saatiin poistettua ja Harry Granö kävi viiden vuoden ajan kontrollitutkimuksissa kahdesti vuodessa. Sen jälkeen hän sai terveen paperit.
 Granö on yrittänyt unohtaa suolistosyöpänsä ja nauttia hetkestä. Hän osallistuu vapaaehtoistyöhön muun muassa paikallisessa Saimaan syöpäyhdistyksessä.
 Hän odottaa innolla suolistosyövän joukkotarkastuksia.
 Harry Granö iloitsee siitä, että hän hakeutui tutkimuksiin ajoissa. Kalle Purhonen / Yle
 Seulonta on tehty helpoksi, kun sen saa tehdä kotona. Hän kehottaa kaikkia kutsun saavia käyttämään seulontamahdollisuuden hyväkseen.
 – Testin saa tehdä rauhassa kotona silloin, kun se itselle parhaiten sopii. Tuon helpommaksi testaamista ei enää voi tehdä. Älkää ihmeessä jättäkö sitä tilaisuutta käyttämättä.

Harry Granö näki vessapaperissa verta eikä mennyt heti lääkäriin – iloitsee siitä, että jatkossa suolistosyövät löytyvät nopeammin: "Se jättää henkisen jäljen"


Summary: Pääministerin mukaan työnantajajärjestöjen irtiotot sumentavat työmarkkinoiden näkymiä. Etlan Kangasharju sanoo, että ongelmat voivat hyydyttää talouskasvun lyhyellä aikavälillä, mutta uudistuksia tarvitaan.

Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP)

Pääministeri  Sanna Marin  (sd.) on huolestunut tilanteesta työmarkkinoilla. Marin pitää kysymysmerkkinä tilannetta metsä- ja teknologiateollisuudessa, joissa työnantajat ovat tehneet irtioton aiemmasta työehtosopimusten tekemisestä.
 – Näkymä on erityisen sumea sen vuoksi, että työnantajaosapuoli on osittain irtautunut sopimusjärjestelmästä sellaisena kuin olemme sen tunteneet, Marin sanoo.
 Hän toivoo, että yhteiskuntaan saadaan vakautta, että Suomi voi menestyä taloudellisesti.
 – Näen riskejä ja huolia tässä tilanteessa, mikäli sopimuksia ei saada aikaiseksi. Se ei olisi hyvä Suomelle.
 Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen (Etla) toimitusjohtaja  Aki Kangasharju  sanoo, että työmarkkinaongelmat voivat hyydyttää talouskasvun lyhyellä aikavälillä, mutta uudistuksia tarvitaan, koska työehtosopimukset ovat hänen mukaansa liian pitkiä ja monimutkaisia.
 – Lyhyellä aikavälillä ei ole niin vaarallista vaikka rytisee, koska pitkällä aikavälillä varmasti koko Suomen kansa hyötyy, että palkanasetannasta tulee joustavampaa ja paikallinen sopiminen lisääntyy, Kangasharju sanoo.
 Myös työnantajajärjestö Teknologiateollisuuden varatoimitusjohtaja  Minna Helle  sanoo, että sopimisen tapojen pitää muuttua.
 – En nyt lähtisi liikaa pohtimaan mitä tapahtuu, jos sopimuksia ei saada aikaan, koska kaikki edellytykset ovat, että ne pystytään tekemään, Helle vastaa.
 – Olemme totta kai yhtä mieltä siitä, että olisi erittäin tärkeää talouskasvun kannalta, että sopimusratkaisut syntyvät, niin valtakunnalliset kuin yrityskohtaiset.
 Teknologiateollisuuden osalta Marin odottaa vastausta kysymykseen, saadaanko alalle muodostettua työnantajajärjestö, jonka puitteissa voitaisiin tehdä yleissitovia työehtosopimuksia.
 Teknologiateollisuuden varatoimitusjohtaja Minna Helle. Jyrki Lyytikkä / Yle
 Marin: Palkat jääneet jälkeen monissa naisvaltaisissa ammateissa
 Marin valittelee, että työnantajapuoli on halunnut luopua aiemmin työmarkkinoilla käytössä olleista laajoista tupo-ratkaisuista.
 – Olen vahva sopimusyhteiskunnan kannattaja, ja ottaisin mielelläni sen kaltaisia välineitä käyttöön kuin aikoinaan on ollut, kun on sovittu yleissitovista, tulopoliittista ratkaisuista, joissa valtio on ollut osapuolena.
 Marin uskoo, että valtio olisi valmis olemaan osapuolena ja osallistumaan keskusteluihin, jos työmarkkinajärjestöillä olisi siihen halua.
 Toiveisiin hoitajien palkankorotuksista Marin vastaa, että palkat ovat jääneet jälkeen monissa muissakin ammattiryhmissä, kuten lastentarhanopettajilla.
 – Ylipäätään naisvaltaisilla aloilla on kysyttävä, ovatko palkat enää työn vaativuutta ja koulutusta vastaavalla tasolla. Mutta valtio ja hallitus eivät ole osapuoli näissä neuvotteluissa, vaan työnantajat ja työntekijät sopivat työehdoista ja palkoista, Marin jatkaa.
 Lue lisää:
 Työehtoneuvotteluissa väännetään jälleen kättä – liipasimella voivat olla sauna- ja yölisät, tässä 7 huomiota, jotka jokaisen on hyvä tietää
 Teknologiateollisuuden neuvottelut työehdoista junnaavat – osapuolet ovat eri mieltä jopa siitä mitä tapahtuu, jos sopimusta ei synny
 Teollisuusliitto syyttää työnantajaa palkkakierroksen hajaannuksesta ja vannoo puolustavansa jäsentensä etua – "Mitään keinoa ei ole suljettu pois"

Marin huolissaan työmarkkinoista: Näkymä erityisen sumea – Etlan Kangasharju: Ei ole niin vaarallista, vaikka lyhyellä aikavälillä rytisee


Summary: Koronarajoitusten päätyttyä kuorot voivat jälleen kokoontua harjoittelemaan yhdessä. Joillekin kuoroille tauko on ollut todella pitkä, koska harjoituksia tai konsertteja ei ole ollut lainkaan.

Suomalaiskuoroissa iloitaan koronarajoitusten purkamisesta ja paluusta normaaliin. Pitkä tauko vei laulajilta harrastuksen ja aiheutti kuoroille taloudellista tappiota.
 Helsinkiläisen  Kamarikuoro Kampin Laulun  kuorolaiset ovat jälleen koolla. Kuoro harjoittelee Meilahden kirkossa yhdessä Kaartin soittokunnan kanssa tulevaa konserttia varten.
 Janne Numminen  ja  Taru Kaijansinkko  ovat harrastaneet kuorolaulua jo useita vuosia.
 – Mahtava juttu. Tätä on odotettu todella pitkään. Vapauttava tunne, Numminen toteaa.
 – Ihan kuin olisi saanut elämänsä takaisin. Kuorolaulu on niin iso osa elämää, Kaijansinkko lisää.
 – On ihana päästä taas laulamaan, sanoo helsinkiläinen Taru Kaijansinkko. Mikko Ahmajärvi / Yle
 Lokakuu toi suuria muutoksia koronarajoituksiin: konsertti- ja teatterisalit saa ottaa täyteen yleisöä. Myös tanssi- ja laulukielto on toistaiseksi kumottu.
 Rajoitukset ovat vaihdelleet eri puolilla maata. Kuorojen osalta ne ovat kirpaisseet erityisesti Uudellamaalla.
 Saara Aittakumpu  johtaa Kampin Laulun lisäksi kolmea kuoroa. Koronarajoitusten takia osa on ollut tauolla, osa harjoitellut etänä.
 Polyteknikkojen Kuoron  harjoituksia hän johti korona-aikana niin, että kuorolaiset osallistuivat etäyhteydellä Zoomissa. Aittakummun kanssa läsnä oli ainoastaan neljä kuorolaista.
 – Että en joutunut ihan yksin tyhjyyteen huutelemaan, hän sanoo nyt.
 Kuoronjohtaja Saara Aittakumpu kiittää kuorolaisia: he ovat nyt entistäkin sitoutuneempia ja motivoituneempia laulajia. Mikko Ahmajärvi / Yle
 Saara Aittakumpu kuvailee, että korona-aika oli hänelle kuoronjohtajana identiteettikriisin paikka.
 – Kuoronjohtajana jouduin kysymään itseltäni, kuka olen, jos en pysty tätä tärkeintä asiaa tekemään.
 – Pelkäsin myös kuorojen puolesta, että minkälainen ryhmä on sitten, kun joskus päästään jatkamaan.
 Kuorojen rahat tiukilla
 Pitkä poikkeusaika romahdutti kuorojen talouden: konsertteja ja esiintymisiä peruttiin, kuoroilta jäi lipputulot ja jäsenmaksut saamatta.
 – Korona-aika oli kuoroille musertavan ankea. Kuoroilla ei ole ollut tuloja viimeiseen puoleentoista vuoteen, sanoo  Sulasolin  toiminnanjohtaja  Sanna Katajavuori.
 Kuorot jäivät ilman joulu- ja kevätkonserttisesongin tuottoja.
 – Kulut ovat kuitenkin kuten ennen. Kuorojen on pitänyt maksaa tilavuokrat, johtajan palkkiot ja nuottikulut, Katajavuori jatkaa.
 – Kuorolaulu on hyvää vastapainoa työlle, sanoo nurmijärveläinen Janne Numminen (kuvassa keskellä). Mikko Ahmajärvi / Yle
 Suomen Laulajain ja Soittajain Liittoon, Sulasoliin kuuluu yli 300 kuoroa ja orkesteria. Sanna Katajavuori laskee, että Suomessa on yhteensä yli 200 000 kuorolaista.
 Häntä edelleen harmittaa kuorojen saama negatiivinen julkisuus, joka alkoi Musiikkitalossa maaliskuussa vuonna 2020 järjestetystä Naistenpäivän konsertista.
 – Kuorolaulu on aiemmin koettu kilttien ja tunnollisten naisten kiltiksi harrastukseksi. Sitten siitä tuli kauheinta, mitä ihminen voi korona-aikana tehdä – laulaa yhdessä!
 Musiikkitalon konsertissa kuultiin  Anna-Mari Kähärän  säveltämää musiikkia suomalaisten naisrunoilijoiden teksteihin. Koronaviruksen leviämiseen ei vielä silloin oltu varauduttu.
 Nyt Sulasol haluaa kannustaa kaikkia palaamaan lauluharrastuksen pariin.
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen suositus kasvomaskien osalta on, että niitä tulee käyttää oman harkinnan mukaan.
 – Loppujen lopuksi koronatauko tuntui kuitenkin aika lyhyeltä ja on ihana päästä taas laulamaan, Taru Kaijansinkko sanoo.
 Lue myös:
 Korona ajoi laulajat pakkaseen harjoittelemaan – katso, kuinka toppavaatteisiin pukeutuneet suomalaiset kajauttavat puistossa

Kuorolaiset riemuitsevat, kun saavat viimein laulaa: "Kuin olisi saanut oman elämänsä takaisin"


Summary: Tutkijoidenkin on vaikea määritellä, kuka on nykyajan porvari – ainakin jos ei puhuta puolueista. Mitä on pikkuporvarillisuus? Esimerkiksi Anna Kontula kuvaa sitä häiriöttömän elämän tavoitteluksi.

Porvari. Hän on ei-sosialisti. Useimmiten hän ei ole köyhä.
 Säätyjen aikaan hän oli kauppias, mutta mikä tai kuka hän on nykyisin?
 – Sellainen noin 3 500 kuukaudessa tienaava suomalainen. Äänestää vaikka vasemmistoliittoa, vihreitä, kokoomusta tai perussuomalaisia.
 – Vaikea sanoa, kuka nykypäivässä enää porvari on. Se on enemmänkin kiinni omasta määrittelystä, miettii apulaisprofessori  Markku Jokisipilä .
 Jokisipilä on Turun Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtaja. Vastikään hän  kirjoitti  perussuomalaisista.
 Myös sosiologian professori  Terhi-Anna Wilska  pitää porvarin määrittelyä hankalana.
 – Kun kysytään, tuskin kukaan sanoisi olevansa porvari, jos ei puhuta poliittisista puolueista. Porvarillisuuteen liitetään usein vanhoillisuus ja perinteisyys, sääntöjen mukaan eläminen ja jonkinlainen jämähtäminen.
 Pikkuporvarillisuus
 Terhi-Anna Wilska on Jyväskylän yliopiston professori ja tutkii erityisesti kuluttamista.
 – Kun katsotaan elämäntapaa, niin suurin osahan meistä on pikkuporvarillisia. Omistetaan ja kulutetaan sitä, mitä muutkin omistavat tai kuluttavat. Yritetään olla niin kuin muut, kuvailee Terhi-Anna Wilska pikkuporvarin olemusta.
 Jokisipilä nostaa esiin pikkuporvarillisen nousukasmaisuuden.
 – Maailman sivu on ollut ihmisiä, joka esiintyvät niin kuin heidän lompakkonsa olisi paksumpi kuin se oikeasti onkaan. Tai kuin he olisivat sivistyneempiä kuin ovat. Kai meillä itse kullakin on joskus sisäinen tarve esiintyä parempana kuin mitä onkaan.
 Tutkija, kansanedustaja  Anna Kontulalta  (vas.) ilmestyi äskettäin pamfletti Pikkuporvari. Siinä hän ruotii pikkuporvarillista elämäntapaa, kun "teeskentely korvaa leikin, pöytätavat moraalin ja naapurikyttäys yksilönvapauden".
 Pikkuporvari haluaa taivutella kaikki muut elämään niin kuin hän itse elää, ja juuri se tekee hänestä Kontulan mukaan hyvin vaarallisen.
 Pikkuporvarillinen pelko
 Sosiologian professori  Harri Melin  lisää vielä yhden pikkuporvarillisen piirteen, turvallisuushakuisuuden. Melin on Tampereen yliopistosta.
 – Pikkuporvarillisuudelle on tyypillistä kaiken vieraan ja muutoksen pelko. Se tukeutuu mielellään tuttuun ja turvalliseen. Sillä on vahva näkemys siitä mikä on oikein ja mikä on väärin.
 Myös Anna Kontula kirjoittaa pelosta. Pikkuporvallista on, että pelko ajaa helposti kaiken edelle. Asioita arvioidaan enimmäkseen oman turvallisuuden kannalta.
 ... asenne, jossa järjestys ja kontrolli tulee ennen muita, jossa huonekalujen kulmia ei voi pehmustaa liikaa ...  Anna Kontula
 Turvallisuudessa ei Kontulankaan mielestä ole sinänsä mitään pahaa, mutta:
 – Kun se menee liian pitkälle, se tukahduttaa kaiken, minkä vuoksi on mielekästä elää. Ei meistä kukaan ole vapaa peloista, mutta toivon että olisimme vähän vapaampia kuin mitä nyt olemme. Kaikkien elämä olisi hauskempaa ja kykenisimme näkemään vähän kauemmas, tiivistää Kontula.
 Pikkuporvarilliset arvot
 Ei ole väärin elää normien mukaan, siis vaikkapa maksaa veroja tai noudattaa sovittuja sääntöjä.
 – Ongelma ilmestyy vasta, kun tulee tarve normittaa muita ihmisiä. Siis heitä, jotka eivät halua noudattaa pikkuporvarillisia arvoja eivätkä elää niiden mukaan.
 Kontulan mielestä pikkuporvari sekoittaa usein hyvät tavat ja moraalin keskenään. Joskus on oikein tehdä myös jotain epäsovinnaista.
 Porvareita ja pikkuporvareita porvari : oikeiston tai keskustan kannattaja, ei-sosialisti, esimerkiksi porvarit vastaan vasemmistolaiset. Työväenluokkaan kuulumaton, usein varakas henkilö. Historiallisesti: kaupungin kauppiaat ja käsityöläiset, esimerkiksi hansakaupunkien rikkaat porvarit. pikkuporvari : ei kovin varakas porvari pikkuporvarillinen : pikkuporvareille ominainen, sovinnainen, ahdaskatseinen, henkisesti rajoittunut, omahyväinen keskiluokka : yhteiskuntaluokka jolla on yleensä kohtalaisen hyvä koulutustaso ja taloudellinen asema keskiluokkainen : tähän yhteiskuntaluokkaan kuuluva ihminen tai sille tyypillinen asia. Esimerkiksi keskiluokkainen koti. Lähde:  Kielitoimiston sanakirja
 Kuka sinusta on nykyajan porvari? Mikä sinun mielestäsi on kovin pikkuporvarillista? Voit keskustella aiheesta 4.10. kello 23 asti.

Melkein kaikilla on pikkuporvarillisia tapoja, vaikka harva sen myöntää – Anna Kontulan mukaan joskus kannattaa tehdä jotain epäsovinnaista


Summary: Ylen MOT-toimitus on ollut mukana tutkimassa laajaa tietovuotoa, joka paljastaa paljon uutta tietoa sekä poliittista valtaa käyttävien että muiden vaikutusvaltaisten henkilöiden toiminnasta veroparatiiseissa.

Uusi valtava Pandoran paperit -tietovuoto sisältää tietoja yli 300 poliitikon ja virkamiehen omistuksista tai muista yhteyksistä veroparatiiseissa.
 Heistä 35 on kotimaansa nykyisiä tai entisiä valtionpäämiehiä. Joukossa on myös eurooppalaisia päättäjiä, kuten Tšekin nykyinen pääministeri  Andrej Babiš  ja Britannian entinen pääministeri  Tony Blair .
 Poliitikkojen ja talousvaikuttajien lisäksi vuodossa on uutta tietoa tunnettujen viihteen ja urheilun tähtien, talousvaikuttajien sekä myös rikollisten toiminnasta veroparatiiseissa.
 Miljardöörejä vuodossa on yli 130, joista 46 on venäläisiä. Heistä useilla on tiiviit välit Venäjän presidenttiin  Vladimir Putiniin .
 Lue tästä, kuinka Venäjän presidentin suomalaiselle ystävälle järjesteltiin miljardi euroa salaisessa operaatiossa.
 Tietovuodosta löytyy yli kaksisataa suomalaista. Heidän joukossaan ei ole poliitikkoja.
 Veroparatiisiyhtiön omistaminen ei ole laitonta. Salaisia yhtiöitä käytetään kuitenkin usein myös rikolliseen toimintaan kuten rahanpesuun tai laittomaan veronkiertoon.
 Mistä Pandoran papereissa on kyse? Uusi tietovuoto Pandoran paperit sisältää lähes 12 miljoonaa salaista asiakirjaa veroparatiisiyhtiöistä pääosin vuosilta 1996-2020. Tiedot ovat peräisin 14:stä veroparatiisipalveluita myyvästä yhtiöstä. Tiedot on luovutettu kansainväliselle toimittajajärjestölle ICIJ:lle. Ylen MOT-toimitus on Suomessa ainoa media, joka on tutkinut tietovuotoa. Yhteensä vuotoa on tutkinut noin 600 toimittajaa 117 eri maasta. He edustavat noin 150 mediaa.
 Vuodossa on tietoja yli 29 000 veroparatiisiyhtiön salaisista omistajista. Vuotoa tutkimassa olleet toimittajat ovat keskittyneet selvittämään etenkin merkittävää taloudellista ja poliittista valtaa käyttävien henkilöiden toimintaa veroparatiiseissa.
 Poliitikot vuodossa maanosittain
 Blairit ostivat arvokiinteistön veroparatiisiyhtiöltä
 Vuoto tuo esille salassa pidettyjä taloudellisia kytköksiä ja omistuksia, joita äänestäjillä ei ole ollut mahdollista arvioida. Se osoittaa, kuinka tiiviisti päättäjät ovat kietoutuneet veroparatiisimaailmaan.
 Vuodon kansainvälisiä paljastuksia ovat muun muassa:
 Britannian entinen pääministeri  Tony Blair  ja hänen vaimonsa ostivat vuonna 2017 noin seitsemän miljoonan euron lontoolaisen arvokiinteistön Brittiläisille Neitsytsaarille rekisteröidyltä yhtiöltä. Myyjä oli bahrainilainen ministeri. Brittilehti  The Guardianin tutkimusten mukaan  on mahdollista, että Blairit välttyivät maksamasta satojen tuhansien eurojen leimaveron kiinteistökaupan yhteydessä.  Cherie Blair  kiisti tämän The Guardianille lähettämässään kirjeessä. Tšekin nykyinen pääministeri  Andrej Babiš  hankki vuonna 2009 veroparatiisiyhtiön avulla noin 20 miljoonan euron arvoisen linnan Ranskan Rivieralta. Babiš on laiminlyönyt velvollisuutensa kertoa yhtiöiden ja linnan omistuksistaan sidonnaisuusilmoituksessaan. Babiš on kritisoinut maan talous- ja poliittista eliittiä ja luvannut saada korruption kuriin. Babis ei vastannut ICIJ:n ja muiden tiedotusvälineiden kommenttipyyntöihin. Jordanian kuningas  Abdullah II  on salaa ostanut 14 kiinteistöä vuosina 2003-2017 Britanniasta ja Yhdysvalloista. Niiden yhteenlaskettu arvo on noin 106 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kuninkaan asianajajan mukaan kuninkaan ei lain mukaan tarvitse maksaa veroja Jordaniassa. “Yksityisyyden suojan” takia kaupat tehtiin veroparatiisiyhtiöiden kautta. Kuningas ei asianajajan mukaan ole koskaan väärinkäyttänyt julkisia varoja. Rikkaat venäläiset liikemiehet ovat Kyproksen presidentin  Nicos Anastasiaedin  perustaman asianajotoimiston vakioasiakkaita. Tietovuodon mukaan asianajotoimisto auttoi venäläistä miljardööriä ja entistä Venäjän duuman ylähuoneen jäsentä  Leonid Lebedeviä  salaamaan veroparatiisiyhtiönsä todellisen omistajan. Asianajotoimistosta kerrottiin BBC:lle, ettei se ole koskaan antanut vääriä tietoja viranomaisille. Ukrainan presidentti  Volodymyr Zelenskyi  omisti veroparatiisiyhtiön kautta osuuden ukrainalaisesta elokuvatuotanto- ja jakeluyhtiöstä. Vain muutama kuukausi ennen valintaansa Ukrainan presidentiksi vuonna 2019 Zelenskyi siirsi omistuksensa veroparatiisiyhtiössä ystävälleen, josta tuli yksi presidentiksi nousseen Zelenskyin neuvonantajista. Zelenskyi ei halunnut kommentoida tietoja vuotoa tutkineelle toimittajajärjestö OCCRP:lle.
 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelensky  Kiovassa 20. toukokuuta 2019 virkaanastujaisseremoniassaan. AOP
 Vuodossa suuri määrä viihteen ja urheilun tähtiä
 Tunnettuja urheilija ja viihdetähtiä kuten muusikkoja ja näyttelijöitä vuodosta löytyy yli sata. Yksi tietovuodon tähdistä on kolumbialainen laulaja Shakira eli koko nimeltään  Shakira Isabel Mebarak Ripoll .
 Vuodosta löytyy kolme Shakiran omistamaa veroparatiisiyhtiötä.
 Vuonna 2018 Espanjan viranomaiset määräsivät Shakiran maksamaan 20 miljoonan euron korvaukset maksamattomien verojen takia. Viranomaistutkinta alkoi toisen tietovuodon eli Paratiisin papereiden paljastusten jälkeen.
 Espanjassa asuvan Shakiran asianajaja vastasi  El País -lehdelle , että poptähden veroparatiisiyhtiöt ovat veroviranomaisten tiedossa. Vastauksessa todetaan, että yhtiöt on perustettu Shakiran kansainvälisen uran takia, ei verotussyistä. Asianajajan mukaan 98 prosenttia Shakiran tuloista tulee Espanjan ulkopuolelta.
 Muita vuodosta löytyviä viihdetähtiä ovat esimerkiksi Beatlesin rumpali  Ringo Starr,  espanjalainen muusikko  Julio Iglesias  ja saksalainen huippumalli  Claudia Schiffer.
 Starr tai Iglesias eivät vastanneet kansainvälisen toimittajajärjestö ICIJ:n esittämiin kysymyksiin. Britanniassa asuva Claudia Schiffer kertoi asianajajansa  välityksellä Süddeutsche Zeitungille , että hän noudattaa brittiläisiä verolakeja.
 Kansainvälinen  toimittajajärjestö ICIJ  ja sen kumppanit julkaisevat lähiaikoina lisää tietoja vuotoaineistosta löytyvistä julkisuuden henkilöistä.
 Veroparatiisiyhtiöiden omistajat kansallisuuksien mukaan
 Yhteensä vuodossa on tietoja noin 29 000 veroparatiisiyhtiön omistajasta.
 Lähde: ICIJ
 Rikkaiden ja valtaapitävien salainen varjotalous
 Pandoran Paperit on tiettävästi maailman tähän asti suurin tietovuoto. Se on laajuudeltaan isompi kuin vuonna 2016 julkaistu  Panaman paperit . Aineistosta löytyy myös enemmän poliitikkoja kuin mistään aiemmasta tietovuodosta. Aineiston luovutti kansainväliselle toimittajajärjestölle ICIJ:lle anonyyminä pysyttelevä lähde.
 Materiaali on peräisin neljältätoista palveluntarjoajalta, jotka perustavat asiakkailleen yhtiöitä veroparatiiseihin. Palveluntarjoajat myös hoitavat asiakkaidensa puolesta erilaisia yhtiöiden toimintaan liittyviä asioita.
 Tietovuodosta hahmottuu salainen maailma, jonka palveluita käyttävät poliittiset päättäjät, vauraat yksityishenkilöt, talousvaikuttajat ja rikolliset.
 Se paljastaa huvijahtien, kartanoiden, yksityislentokoneiden, salaisten pankkitilien ja arvotaiteen todellisia omistajia.
 Väitöskirjatutkija  Eva Nilsson  pitää erityisen vakavana sitä, että poliittiset päättäjät käyttävät veroparatiiseja.
 – Se on todella ongelmallista, koska verovälttelyä ja veroparatiisitaloutta on vaikea kitkeä, jos moni poliitikko on sekaantunut varjotalouteen, Nilsson sanoo.
 Nilsson tutkii tällä hetkellä yritysvastuun toteutumista Afrikassa. Aiemmin hän on työskennellyt kansalaisjärjestö Kepassa ja erikoistunut verotuksen oikeudenmukaisuuteen.
 Nilsson pitää arvokkaana, että salatut yhteydet tulevat päivänvaloon.
 – Mitä enemmän on tietoa ja tarkalleen jopa henkilöiden nimien tasolla tietoa poliitikoista, jotka harjoittavat veroparatiisitaloutta, sitä paremmin äänestäjä pystyy valitsemaan ettei äänestä tällaista henkilöä, joka välttelee verojen maksua.
 – Verojen välttely pienentää valtioiden kassoja ja vähentää valtioiden kykyä tuottaa palveluja kansalaisille, Nilsson sanoo.
 Veroparatiisipalveluita myyvät yhtiöt näyttävät toistuvasti laiminlyövän asiakkaittensa taustojen selvittämisen ja rahanpesun torjunnan. Veroparatiisiyhtiöitä käyttävät esimerkiksi viranomaisia pakoilevat rikolliset, terrorismia rahoittavat tahot ja järjestäytyneen rikollisuuden johtohahmot.
 Keskustelu on avoinna 4.10.2021 asti.

Blair, Shakira ja Putinin sisäpiiri – maailman suurimmasta tietovuodosta löytyy poliitikkojen lisäksi monen alan maailmantähtiä