Summary: Luottamusta ja yhteistyötä rakennetaan viisaudella ja kunnioituksella toisiamme kohtaan, eikä olemalla aina oikeassa omasta kuplasta käsin, kirjoittaa Sabanadesan.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Kuuntele kolumneja Yle Areenassa
 Olen  aiemmissa kolumneissani  tuonut esiin huoleni  keskustelukulttuurin tilasta Suomessa . Surullista kyllä, tilanne vaikuttaa menevän koko ajan huonompaan suuntaan: tästä tuorein n-sanan nostattama kohu on oiva esimerkki.
 En puolustele n-sanan käyttöä TV-ohjelmassa. Sana on niin voimakkaasti latautunut, että sen käyttäminen oli  Esko Valtaojalta  epäviisasta.
 Paljon huolestuttavampaa minusta on kuitenkin se, mitä tapahtui välittömästi n-sanan käyttämisen jälkeen.  Renaz Ebrahimi  totesi että tilasta (eli ilmeisesti studiosta) oli tullut “turvaton”.
 Keskustelu otti tästä eteenpäin täysin uuden suunnan: kuvaan astui turvallisuuspuhe, joka on levinnyt Suomeenkin amerikkalaisista yliopistoista.
 Kieli elää, mutta termejä ei voi vääristellä  tai määritellä uudelleen mielivaltaisesti.  George Orwell  kuvaa ilmiön äärimmäisiä seurauksia kuuluisassa totalitarismia kuvaavassa kirjassaan “1984”, jossa diktatuurin kehittämä “uuskieli” korvaa pikkuhiljaa alkuperäisen kielen.
 Kirjassa uuskielen tarkoitus on tehdä toisinajattelu mahdottomaksi uudissanoilla sekä muuttamalla sanojen merkitystä “oikeaoppiseksi”. Vaikka emme eläkään diktatuurissa, samasta ilmiöstä on kyse turvallisuuspuheesta.
 Kolumnistikollega  Jani Kaaro   sivusi ilmiötä ansiokkaassa kirjoituksessaan . Turvallisuuspuhe johtuu uskomuksesta, jonka mukaan altistuminen loukkaaville sanoille, kuville tai ajatuksille (esim. n-sana), on psyykkisesti haitallista ja voi laukaista jopa traumareaktion.
 Jälkimmäisestä huolesta esimerkkinä ovat Suomessakin yleistyneet sisältövaroitukset (engl. “trigger warning”), joiden tarkoitus on varoittaa ihmisiä etukäteen mahdollisesti loukkaavasta materiaalista.
 Turvallisuuspuhe on jyrkässä ristiriidassa  sen kanssa, mitä tiede kertoo meille traumojen syntymekanismista ja mitä CBT (Cognitive behavioural therapy) opettaa keinoista selviytymiseen.
 Nykyisin tiedetään, että kun ihminen kohtaa niin suuren emotionaalisen järkytyksen, ettei hänen persoonansa kykene käsittelemään tapahtunutta, trauma johtaa dissosiaatiohäiriöön. Puhutaan traumaperäisestä stressihäiriöstä, josta käytetään usein englanninkielistä lyhennettä PTSD.
 Dissosiaatio on ihmisille luontainen suojautumiskeino ja selviytymismekanismi. Sen avulla ihmisen toiminnallinen persoona kykenee jatkamaan elämäänsä, ja traumat ikään kuin suljetaan erilliseen lokeroon, tiedostamattomaan persoonan osaan.
 Vaikeissa tapauksissa dissosiaatio on niin voimakas, ettei ihminen edes yrittämällä muista traumaan johtaneita tapahtumia. Piilotettu osa persoonaa saattaa nostaa päätään ensimmäistä kertaa vasta vuosienkin päästä - joskus täysin yllättävissä tilanteissa, kun jokin ulkopuolinen tekijä laukaisee muiston.
 Näistä laukaisevista tekijöistä käytetään englanniksi termiä “trigger”.
 Olen nähnyt kidutusta, ja minua itseäni on kidutettu. Olen nähnyt, kun ihmisiä on teloitettu.
 Minulla on diagnosoitu vakava-asteinen PTSD . Traumaattiset kokemukseni ovat kertyneet pitkältä ajalta, alkaen väkivaltaisesta varhaislapsuudesta teini-iässä koettuihin sodan kauhuihin.
 Olen nähnyt kidutusta, ja minua itseäni on kidutettu. Olen nähnyt, kun ihmisiä on teloitettu.
 Melkein mikä tahansa voi laukaista eli triggeröidä minussa stressireaktion ja dissosiaation: roskapussi kadulla muistuttaa maamiinasta, lattialle putoava lasi räjähdyksestä.
 Jopa viaton puhe voi viedä syvälle muistoihin, esimerkiksi kun joku sanoo, että suostuisi tekemään asian X vasta “ase ohimolla”. Ratkaisu ei kuitenkaan ole todellisuudelta suojautuminen tai linnoittautuminen pumpulilla verhoiltuun huoneeseen, vaan tietoinen oman henkisen vahvuuden, resilienssin vahvistaminen.
 Vaikeista traumoista eheytyminen kestää pitkään, ja vaatii aktiivista työstämistä kognitiivisen psykoterapian (CBT) keinoin.
 Jos määrittelisin turvallisen tilan sellaiseksi, jossa kaiken pitäisi tapahtua traumojeni ehdoilla, en voisi elää normaalia elämää enkä edes poistua kotoa. Kodin seinien sisälläkin elämä olisi jatkuvaa varpaillaan olemista, perheenjäsenten varoessa visusti pudottamasta lasia tai sanomasta väärää sanaa.
 Tämän ovat ihmiset intuitiivisesti ymmärtäneet aina, kuten sanonnat “kaikki mikä ei tapa, vahvistaa”, tai “vaikeuksien kautta voittoon” osoittavat.
 Tunnettu englanninkielinen ohje  lastenkasvatukseen kuuluu: “Prepare the child for the road, not the road for the child”, joka vapaasti suomennettuna kuuluu: “älä raivaa esteitä lapsesi tieltä, vaan opeta häntä selviytymään vaikeuksista”.
 Suomessa sain ensimmäisen kerran elämässäni kokea, mitä turvallisuus on.
 Kaarokin päättää kolumninsa: “Jos toivon, että lapseni pärjäisi maailmalla, kertoisinko hänelle, että hän on äärimmäisen hauras ja tarvitsee samanmielisten suojelua? Vai sanoisinko, että hän on kekseliäs ja toimelias ja pärjäävä, ja ikävät kokemukset elämän varrella tekevät hänestä vahvemman.”
 Olen kokenut niin paljon turvattomuutta, että turvallisuus on minulle tärkein asia, jota ilman ei ole mitään muuta. Suomessa sain ensimmäisen kerran elämässäni kokea, mitä turvallisuus on.
 Minun näkökulmastani turvallinen tila on Suomi - ja samasta syystä täältä hain turvaa turvapaikanhakijana. Vasta täällä toipuminen ja persoonan eheytyminen on voinut alkaa.
 Pikkuhiljaa se toinenkin osa persoonaani alkaa luottaa siihen, että kadulla oleva roskapussi on tosiaan roskapussi, ei maamiina.
 Kun ihmiskunta kehittyy, myös kieli elää.  ihmisten käsitykset siitä, mikä millainen puhe on sopivaa, heijastuvat myös keskustelukulttuuriin, muuttaen sitä aiempaa inklusiivisemmaksi. Tämä on tärkeää ja hyvä asia.
 Samaan aikaan pitää varmistaa, ettei mennä ojasta allikkoon: kun kerta toisensa jälkeen näemme, että yksikin “väärä” sana voi johtaa julkiseen häpeärangaistukseen, yhä harvempi uskaltaa osallistua koko keskusteluun.
 Siinä vaiheessa yhteenkuuluvuus muuttuu irvikuvakseen, ja valitettavasti vaikuttaa siltä, että olemme menossa siihen suuntaan kovalla vauhdilla.
 “Tarkoitus pyhittää keinot” ei ole viisautta eikä sivistystä. Luottamusta ja yhteistyötä rakennetaan viisaudella ja kunnioituksella toisiamme kohtaan, eikä olemalla aina oikeassa omasta kuplasta käsin.
 Rajkumar Sabanadesan
 Kirjoittaja on tamperelainen yrittäjä, muutosjohtamisen konsultti ja entinen turvapaikanhakija.
 Kolumnista voi keskustella 13.12. klo 23.00 saakka.

Rajkumar Sabanadesanin kolumni: Tarkoitus ei pyhitä keinoja


Summary: Kuolleita tiedetään olevan yhteensä noin 80, mutta määrän pelätään kasvavan.

Yhdysvalloissa presidentti  Joe Biden  on luvannut liittovaltiolta apua tornadojen riepottelemille osavaltioille. Biden kertoi televisioidussa tilaisuudessa, että kyseessä oli todennäköisesti yksi pahimmista tornadokatastrofeista maan historiassa.
 – Tämä on tragedia, emmekä vieläkään tiedä, kuinka monta ihmishenkeä on menetetty ja vahinkojen todellista määrää, presidentti totesi.
 Voimakkaan myrskyn synnyttämiä tornadoja on arvioitu olleen yhteensä noin 30. Kuolonuhreja tiedetään olevan tähän mennessä yhteensä noin 80, mutta luvun uskotaan kasvavan pelastustöiden edetessä. Suurin osa kuolonuhreista tuli Kentuckyn osavaltiossa.
 Lisäksi aineelliset tuhot ovat mittavia: rakennuksia ja infrastruktuuria on tuhoutunut, puita kaatunut juurineen ja autoja lentänyt katolleen.
 – Mitä tahansa tarvitaan, sitä aion pyytää, Biden vannoi.
 Bidenilta kysyttiin tilaisuudessa, onko ilmastonmuutos vaikuttanut myrskyihin. Hän vastasi, ettei osaa ottaa kantaa tarkkoihin vaikutuksiin, mutta kertoi aikonsa pyytää Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirastoa tutkimaan asiaa. Presidentti kuitenkin huomautti "kaikkien tietävän", että ilmaston lämpeneminen tekee sääilmiöistä aiempaa intensiivisempiä.
 Biden lupasi myös vierailla tuhoalueilla, mutta sanoi haluavansa varmistaa, ettei hänen vierailunsa ole haitaksi pelastusoperaatiolle.
 Lue lisää:
 Yli sadan ihmisen pelätään kuolleen Yhdysvalloissa riehuneiden tornadojen vuoksi – Historian pahimmat tornadotuhot Kentuckyn osavaltiossa

Presidentti Biden lupaa apua tornadojen tuhoista kärsineille osavaltioille – "Mitä tahansa tarvitaan"


Summary: Perinteistä teknologiaa hyödyntäen valmistetut Novavaxin ja Valnevan koronavirusrokotteet tarvitsevat vielä Euroopan lääkeviraston myyntiluvan, ennen kuin niitä voisi saada Suomeen.

Suomeen varaudutaan hankkimaan koronavirusrokotteita, joita Suomessa ei ole aiemmin ollut saatavilla.
 Nämä rokotteet ovat Novavaxin ja Valnevan valmistamia, ja niiden valmistustapa eroaa Suomessa nyt tarjolla olevista mRNA- ja adenovirusvektorirokotteista.
 Esimerkiksi Yhdysvalloissa Novavax-rokotteen on toivottu kasvattavan rokotusintoa sellaisten ihmisten keskuudessa, jotka ovat epäileväisiä nyt käytössä olevia rokotteita kohtaan,  kertoo muun muassa Forbes .
 MRNA-rokotteita ovat esimerkiksi Pfizerin ja Modernan koronavirusrokotteet, kun taas adenovirusvektorirokotteisiin kuuluvat esimerkiksi Astra Zenecan ja Janssenin koronarokotteet.
 Novavaxin ja Valnevan rokotteet on puolestaan valmistettu niin sanotusti perinteistä teknologiaa hyödyntäen, THL:n johtava asiantuntija  Mia Kontio  kertoo.
 Novavaxin rokote on  proteiinirokote , joka sisältää virukselle ominaisen proteiinin palasia. Valnevan rokote puolestaan valmistetaan elävästä viruksesta  kemiallisen inaktivoinnin avulla .
 Sekä Novavaxin että Valnevan rokotteet tarvitsevat vielä Euroopan lääkevirasto EMAn hyväksynnän ja myyntiluvan, ennen kuin niitä voisi saada Suomeen. Uutistoimisto Reuters  uutisoi keskiviikkona , että Novavax voi saada EMAn hyväksynnän jo pian.
 Mia Kontion mukaan neuvottelut molempien rokotteiden hankkimiseksi ovat käynnissä.
 – Siitä ei ole tietoa, paljonko sellaisia ihmisiä on, jotka haluaisivat vaihtoehtoisen rokotteen, mutta ilman muuta varaudumme hankkimaan niitä, hän kertoo.
 Tarkempaa tietoa näiden rokotteiden saapumisesta Suomeen ei Kontion mukaan kuitenkaan vielä ole. Niiden jakelu riippuisi siitä, paljonko rokotteita saadaan ja keille niitä suositellaan.
 Sekään ei siis ole vielä varmaa, saisiko rokotettava itse valita ottavansa Novavaxin tai Valvenan rokotteen tai käyvätkö ne tehosteiksi erityyppisille rokotteille.
 Rokotteita riittää kolmannelle kierrokselle
 Rokotemäärien puolesta Novavaxin ja Valnevan rokotteita ei tällä hetkellä tarvita. THL:n Mia Kontion mukaan koronarokotteet riittävät Suomessa hyvin kaikille halukkaille.
 Annoksia on niin kolmansiin rokotuksiin kuin myös ensimmäisiin ja toisiin annoksiin sekä ensi viikolla myös lasten rokotuksiin.
 Tällä hetkellä Suomessa jo olevista rokotteista kaksi kolmasosaa on Modernan rokotteita. Niitä voi käyttää tehosteina kaikille paitsi alle 30-vuotiaille miehille, Kontio kertoo.
 – Näyttää jopa siltä, että Modernan rokote antaa iäkkäille mahdollisesti hieman paremman suojan kuin Pfizerin rokote, sillä siinä on vähän enemmän mRNA:ta.
 Yli 12-vuotiaista suomalaisista kaksi koronarokoteannosta on saanut reilut 82 prosenttia. Koronapassin käyttöönotto on  lisännyt rokotusintoa paikoittain , mutta kaikkiaan  rokotustahti on hidastunut  syksyn ja talven mittaan.
 Alkuvuoden 2022 tilanne näyttää siltä, että rokotteita tulisi viikossa noin Suomeen 200 000. Ensi vuoden ensimmäisen puoliskon aikana rokotteita pitäisikin Kontion mukaan olla kertynyt sen verran, ettei uusia toimituksia tarvita.
 – Ellei sitten päädytä vielä useampaan rokotekierrokseen, hän toteaa.
 Juttua muokattu 11.12. kello 17.10: Poistettu yksi Mia Kontion sitaatti ja tarkennettu Novavaxin ja Valnevan rokotteiden valmistustapaa.
 Voit keskustella aiheesta sunnuntaihin 12. joulukuuta kello 23:een saakka.
 Lue seuraavaksi:
 Katarina, 23, uskoi salaliittoteorioita eikä ottanut koronarokotetta – sitten hetki kauppakeskuksessa sai hänet muuttamaan mielensä
 THL suosittaa kotitestien käyttöä ja aikoo antaa lähiaikoina niistä lisäohjeita – Mika Salminen: ”Ovat osoittautuneet mainettaan paremmiksi”
 Koronapassia tarkistetaan jatkuvasti väärin – “Valituksia tulee joka päivä”

Suomeen varaudutaan hankkimaan koronarokotteita, joita ei ole aiemmin ollut saatavilla – niiden toivotaan lisäävän rokoteintoa


Summary: Peruutettuun konserttiin tai muuhun tapahtumaan lipun netistä ostaneella kuluttajalla on oikeus saada koko lipun hinta takaisin. Kuluttajariitalautakunnan mukaan peruutuskuluista vastaa järjestäjä.

Peruuntuneen esityksen lipunhinta on korvattava kokonaan asiakkaille, kuluttajariitalautakunta linjaa.
 Kuluttajariitalautakunta  otti kantaa käytäntöön tapauksessa, jossa tuusulalainen mies oli ostanut Lippupisteen verkkokaupasta kaksi lippua Venäjän kansallisbaletin Joutsenlampi-baletin esitykseen.
 Esitys oli tarkoitus järjestää Espoon kulttuurikeskuksessa 15. maaliskuuta 2020.  Hallitus oli suosittanut  kolmea päivää aikaisemmin, että kaikki yli 500 hengen yleisötilaisuudet perutaan määräajaksi koronaviruksen leviämisen estämiseksi.
 Liput maksoivat 149 euroa. Kun esityksen järjestäjä peruutti esityksen, Lippupiste palautti miehelle 140 euroa. Lippupiste vähensi palautuksesta 4,5 euron käsittelymaksun kummastakin lipusta.
 Ostaja vaati koko summan palauttamista, mutta Lippupiste ei suostunut tähän.
 Alan toimijoiden olisi muutettava käytäntöjään.  Kuluttajariitalautakunnan puheenjohtaja Pauli Stählberg
 – Jos tapahtuman järjestäjä ei täytä omaa velvollisuuttaan, kuluttajalla on oikeus saada palvelusta koko hinta takaisin ilman mitään vähennyksiä, sanoo lautakunnan puheenjohtaja  Pauli Ståhlberg .
 Hän korostaa, että palautettavassa hinnassa on kyse kuluttajalle kuuluvasta rahasta.
 – Jos tapahtuman järjestäjä käyttää maksun palautukseen välittäjää, järjestäjä vastaa siitä aiheutuvista kuluista, ei kuluttaja. Tältä osin alan toimijoiden olisi muutettava käytäntöjään.
 Koronapandemian aikana on peruutettu lukuisia tapahtumia, joihin on ostettu lippuja ennakkoon. Lippuja välittäneet ovat perineet käsittelykuluja lippumaksujen palauttamisen yhteydessä, ja tämä on aiheuttanut kiistoja.
 Lisäkuluja ei voi periä yksipuolisilla ehdoilla
 Lippupiste kiisti miehen vaatimukset hinnan palauttamisesta kokonaan.
 Lippupiste katsoi, että mies oli hyväksynyt lipun oston yhteydessä verkkokaupan käyttäjäsopimuksen, jonka mukaan peruuntumistilanteessa lipun hinnasta pidätetään käsittelymaksu.
 Myös ostajalle toimitetussa lipussa mainittiin 4,50 euron käsittelymaksu.
 Kuluttajariitalautakunnan puheenjohtaja Pauli Ståhlberg korostaa, että palautettavassa hinnassa on kyse kuluttajalle kuuluvasta rahasta. Toni Määttä / Yle
 Kuluttajariitalautakunta katsoo, että lippujen välittäjä ei voi periä tapahtuman peruuttamisesta aiheutuvia käsittelykuluja yksipuolisilla ehdoilla.
 Velvollisuus maksaa käsittelymaksu ei lautakunnan mukaan voi perustua siihen, että verkkokaupan käyttäjäsopimuksessa ilmoitetaan yleisesti käsittelymaksusta.
 Kun mies hyväksyi lippujen tilauksen yhteydessä käyttäjäsopimuksen ehdot, ei niissä mainittu peruutuksen käsittelymaksun hintaa selkeästi.
 Lautakunta korostaa, että etämyynnissä on pyydettävä ostajan selkeä suostumus kaikkiin lisämaksuihin, jotka eivät sisälly ilmoitettuun hintaan. Se, että kuluttaja ei ole hylännyt oletusvalintaa lisämaksun hyväksymisestä, ei ole lautakunnan mielestä riittävää.
 Käsittelymaksun euromäärä näkyi lipuista, mutta mies sai liput vasta sopimuksen tekemisen jälkeen.
 Lautakunnan mukaan lippujen ostaja ei näin ollut antanut nimenomaista selkeää suostumusta 4,50 euron käsittelymaksun perimiseen.
 Hinnan palauttaminen vain osittain kohtuutonta
 Ostajalta saatu selkeäkään suostumus ei olisi vaikuttanut asiaan.
 Sopimusehto, jonka perusteella kuluttajan saatavasta vähennetään jokin rahamäärä, kun välittäjä palauttaa lipun hinnan järjestäjän puolesta, on lautakunnan mukaan lähtökohtaisesti kohtuuton.
 Lautakunta katsookin, että järjestäjän lukuun toimineella lippujen välittäjällä ei ollut oikeutta vähentää lippujen hinnasta palautuksen käsittelymaksua.
 Lautakunta suosittaa, että Lippupiste hyvittää ostajalle palauttamatta jääneet 9 euroa.
 Etämyynnin ehtoja sovelletaan nettikaupan lisäksi myös puhelimella tehtyihin ostoihin.
 Lue myös muista kuluttajariitalautakunnan ratkaisuista:
 Ostitko auton netistä ja kauppa kaduttaa? Jos peruutat kaupan, voit joutua korvaamaan auton arvon alenemisen yli 100 kilometrin ajon jälkeen
 Pyöräilijä voitti kaupunkipyörän palautuksesta syntyneen 89 euron riidan – Kuluttajariitalautakunta: pyöräilijän kuluttajansuojassa puutteita
 Ostiko lapsesi kalliin tavaran ilman lupaa? Testaa tästä, millaisesta ostoksesta voi saada rahat takaisin

Peruutettiinko tapahtuma ja sait vain osan lipun hinnasta takaisin? Kuluttajariitalautakunta: Myyjän on palautettava koko raha


Summary: Yhdysvallat teki tarjouksen, josta Suomi ei voinut kieltäytyä, kirjoittaa Ylen politiikka ja yhteiskunta -toimituksen tuottaja Maria Stenroos.

Puolustusministeri  Antti Kaikkonen  (kesk.) piti tiedotustilaisuudessa pitkän hiljaisuuden ja kertoi sitten Suomen ostavan F-35:n. Se ei ollut täysin odottamaton uutinen. Odottamatonta sen sijaan oli, että Kaikkonen kertoi Suomen ostaneen halvimman.
 Puolustusvoimien mukaan yhdysvaltalaisen Lockheed Martinin F-35-hävittäjien tarjous oli viidestä kilpailevasta tarjouksesta edullisin.
 Puolustushallinnon mukaan kyse ei ole erikoistarjouksesta, vaan julkisuudessa liikkuneet arviot kovista kustannuksista ovat olleet vääriä.
 Hankinta maksaa Suomelle 8,38 miljardia euroa. Tässä hinnassa on mukana 64 konetta, ohjuksia ja huollon vaatimia laitteistoja. Lisäksi Suomessa esimerkiksi kiinteistöihin ja koulutukseen käytetään noin 780 miljoonaa euroa. Myöhemmin kaupantekoon liittyviin kustannuksiin on varattu noin 840 miljoonaa.
 Kun hävittäjähintaa vertaa  muihin tiedossa oleviin eri maiden kauppahintoihin, se on verraten edullinen. Tosin kaikkien maiden käyttötarkoitukset ja vaatimukset koneille eroavat, eikä hintoja pidä vertailla suoraan. Niitä on myös hankala verrata julkisten tietojen perusteella.
 Myös käyttö- ja ylläpitokulut yllättävät mahtumalla budjettiin. Kilpailijat ovat esimerkiksi epäilleet, onko Suomella varaa lentää koneella niin paljon kuin on tarkoitus.
 Hinnalle voi löytää monta selitystä.
 Ensinnäkin koneen valmistuskustannukset alenevat, kun hävittäjiä rakennetaan paljon. Sitä ovat ostaneet viime vuosina esimerkiksi useat eurooppalaiset maat. Valmistaja Lockheed Martin puhuu skaalaedusta, joka tekee hinnasta kilpailukykyisen.
 Suomen pitkä kilpailutus on myös tarkentanut tarjouksia ja painanut hintaa alemmas.
 Alustavien tarjousten perusteella 64 konetta olisi maksanut 11-12 miljardia euroa.  Vielä toisenkin kierroksen  jälkeen kustannuskatto ylittyi. Nyt hinta kuitenkin mahtuu alle katoksi asetetun 10 miljardin euron.
 Koska tarjoukset ja sopimukset ovat salaisia, on mahdotonta arvioida tarkalleen, miksi valmistajan pyytämä hinta on laskenut.
 Puolustusministeriön mukaan  kyseessä ei kuitenkaan ole Suomelle laadittu erikoistarjous tai mikään ystävyyshinta. Itse kone on samanhintainen kaikille maille, jotka sitä tiettyyn aikaan ostavat. Kaupan kokonaisuuden hinta vaihtelee, koska maiden toiveet muusta varustuksesta ja laitteista ovat yksilöllisiä.
 Myös F-35-koneiden käyttö- ja ylläpitokustannukset ovat aiemmin huidelleet korkealla. Puolustusvoimat haluaa, että koneilla lentäminen ja niiden käyttäminen mahtuu 254 miljoonaan euroon vuosittain. Se on noin kymmenesosa Suomen puolustuksen vuosibudjetista. F-35:n käyttökulujen kerrotaan tarjouksessa alittavan tämän hinnan.
 Valtiontalouden tarkastusvirasto kiinnitti  tiedotteessaan  huomiota käyttö- ja ylläpitokustannusten läpinäkyvyyteen. Esimerkiksi nykyisellä Hornetilla lentämisen kaikkia kustannuksia ei ole avattu julkisiksi.
 Tulevien hävittäjien käytön- ja ylläpidon kustannukset on voitu budjetoida vasta vuosikymmenen loppuun saakka. Siitä eteenpäin kustannuksiin sisältyy kasvavaa epävarmuutta.
 Yhdysvallat on tehnyt Suomelle tarjouksen , josta ei voinut kieltäytyä. Se on halunnut, että Suomi valitsee juuri F-35:n.
 Tästä kertoo esimerkiksi Yhdysvaltain puolustushallinnon julkaisemat päätökset, joissa  F-35  hinnoiteltiin edullisemmaksi kuin  Super Hornet , jonka olisi voinut konesukupolvensa perusteella olettaa olevan jo alennuksessa. Lentokonekaupoilla logiikka ei kuitenkaan toimi näin.
 Myös aiemmin tänä vuonna Yhdysvaltain  Sveitsin kanssa  sopimassa kaupassa F-35 oli edullisin vaihtoehto.
 F-35 konetta on myyty Eurooppaan moniin maihin.  Kone on nousemassa  Euroopan yleisimmin käytetyksi koneeksi.
 Koneessa olennaista on verkottumiskyky. Neljän koneen parvessa lentävät F-35-hävittäjät pystyvät vaihtamaan keskenään massiivisen määrän tietoa. Tietoa vaihtuu myös Link 16 -järjestelmällä, joka on yhdysvaltalainen, kaikkien Nato-operaatioiden käytössä oleva järjestelmä.
 Kaupan kylkiäisinä Suomi liittyy niiden lukuisien eurooppalaisten maiden joukkoon, jotka luottavat F-35:een. Sveitsiä lukuun ottamatta nämä ovat Nato-maita.
 Voit keskustella aiheesta 12.12. kello 23:een saakka.
 Lisää aiheesta:
 Tällainen on Suomen uusi hävittäjä F-35
 Dassault: "Jälleen näemme Euroopan suosivan amerikkalaisia", ruotsalaisministeri pettyi, Saab yllättyi – näin Suomen hävittäjävalintaan reagoitiin
 Puolueet hyrisevät tyytyväisyyttä hävittäjähankintaan – yhteisymmärrys sai kiitosta yli hallituksen ja opposition rajan
 Hävittäjähankinta tuo Jämsään ja Nokialle ainakin sata työpaikkaa: "Meidän kannaltamme hyvä valinta", sanoo Patrian hankejohtaja
 Yhdysvaltain tarkasti varjellut puolustusteollisuuden markkinat aukeavat hävittäjäkaupan ansiosta suomalaisyrityksille

Analyysi: Suomi hankkii F-35-hävittäjät odotettua edullisemmin, mutta tämä ei ole erikoistarjous


Summary: Puolustusvoimain komentajan, kenraali Timo Kivisen arvion mukaan tällä hetkellä Suomeen ei kohdistu sotilaallista uhkaa.

Suomen historian suurimmasta asehankinnasta on nyt päätös: Suomen valinta on hankkia 64 amerikkalaista F-35A-monitoimihävittäjää. Prosessi vei aikaa kuusi vuotta, sisälsi kolme tarjouspyyntövaihetta ja neljä neuvottelukierrosta viiden kandidaatin kanssa.
 Viimeisessä vaiheessa jokaista tarjousta tarkasteltiin erillisissä työryhmissä noin sadan hengen voimin. Hankkeen sotilaallisen ja taloudellisen merkityksen vuoksi työ on täytynyt tehdä perinpohjaisesti. Se näkyi lopullisissa tarjouksissa, jotka paranivat prosessin aikana, sanoo Puolustusvoimain komentaja  Timo Kivinen .
 – Joukko, joka tätä on tehnyt, on tehnyt suuren työn. Sillä rahalla, joka tähän käytettiin, saatiin varmasti paras paketti, toteaa Kivinen  Ylen Ykkösaamussa .
 Lopulta viivalla olivat kolme konetta: amerikkalaiset F-35 ja Super Hornet sekä ruotsalainen Gripen. Eurofighter Typhoon ja ranskalainen Rafale jäivät sivuun lopullisesta arvioinnista.
 Puolustusvoimien esitys hankittavasta monitoimihävittäjästä perustui suorituskykyyn. Asetetut huoltovarmuus-, kustannus- ja teollisen yhteistyön vaatimukset oli läpäistävä, kertoo Kivinen. Hankkeeseen käytetään yhteensä kymmenen miljardia euroa.
 Vuosina 2025–2030 ylläpito rahoitetaan hankintasopimuksen summalla ja vuodesta 2031 alkaen arvioidut ylläpito- ja käyttökustannukset otetaan puolustusvoimien puolustusbudjetista.
 – Sillä on kyky tukea maavoimia, merivoimia ja kyky kauaskantoiseen tulenkäyttöön. Tässä kohtaa hankitaan ilmasta ilmaan ohjukset, myöhemmin harkitaan muut, toteaa Kivinen.
 Konehankinta ei tule Kivisen mukaan muuttamaan Suomen ja Ruotsin puolustusyhteistyötä.
 – Molemmissa maissa on edelleen poliittinen tahto syventää yhteistyötä. En näe, että päätöksellä on siihen vaikutusta. Ruotsi on meille läheisin kumppani. Teemme yhdessä operatiivista suunnittelua, mitä emme tee muiden kanssa.
 Hornetit poistuvat käytöstä vuodesta 2025 alkaen. Pääosa Horneteista tullaan romuttamaan, uskoo Kivinen.
 Itämeren turvallisuusympäristöä on vaikea ennakoida
 Komentaja Kivisen mukaan sotilasstrategisessa tilanteessa Itämerellä ei ole näköpiirissä nopeaa muutosta parempaan. Ukrainan tilanteen kehityksellä voi olla heijastusvaikutuksia myös Itämeren alueelle.
 – Sinäänsä siinä ei ole tapahtunut merkittävää muutosta. Tässä tilanteessa, kun Ukrainan rajoilla on poikkeava ryhmitys, seuraamme tilannetta tehostetusti.
 Komentajan arvion mukaan tällä hetkellä Suomeen ei kohdistu sotilaallista uhkaa. Venäjä on keskittänyt Ukrainan rajalle tiedustelutietojen mukaan noin 100 000:n sotilaan joukot ja se kiinnostaa myös Suomessa.
 – Siellä on poikkeuksellinen ryhmittymä ja sitä seurataan tarkasti. Mekin teemme erilaisia skenaarioita ja arvioita. On mahdollista, että siellä sotatoimet käynnistyvät ja sillä tulee olemaan laajempia heijastusvaikutuksia myös täällä Itämeren alueella. En sano, että näin olisi tapahtumassa mutta se on mahdollista.
 Sodan uhka Ukrainassa on todellinen
 Venäjän presidentti  Vladimir Putin  toisti hiljattain näkemyksensä, jonka mukaan Naton ei pitäisi enää laajentua itään. Venäjän tavoitteena näyttääkin olevan etupiirijakoon perustuva turvallisuusrakenne Euroopassa.
 Venäjä on tänä vuonna harjoittanut joukkojaan nostamalla ja laskemalla niiden valmiutta Ukrainan läheisyydessä. Kivisen mukaan sotatoimien käynnistäminen on mahdollista, vaikka kaikki osapuolet etsivätkin tilanteeseen ratkaisua ensin neuvottelemalla, sanoo Kivinen.
 – Me säätelemme omaa toimintaamme sen mukaan, mitä tässä lähialueilla tapahtuu ja sen voin sanoa, että tässä Suomen välittömässä läheisyydessä ei ole mitään sellaista toimintaa käynnissä mistä tarvitsisi olla huolestunut. Suomeen ei kohdistu sotilaallista uhkaa.
 Lue lisää:
 Dassault: "Jälleen kerran näemme Euroopan suosivan amerikkalaisia", Ruotsin puolustusministeri pettyi Suomen hävittäjävalintaan
 Tällainen on Suomen uusi hävittäjä F-35
 Katso kenraali Timo Kivisen koko haastattelu Ykkösaamussa Yle Areenasta

Puolustusvoimain komentaja Timo Kivinen: Jos Ukrainassa alkaa avoin sota, se vaikuttaa myös Itämeren alueeseen


Summary: Ilmalämpöpumpuistakin liikkuu keskustelupalstoilla monenlaista tietoa. Yrittäjä Marko Mattila vastaa viiteen usein esitettyyn kysymykseen tai väitteeseen.

Netin keskustelupalstoilta löytyy tietoa lämpöpumpuista, mutta tiedon luotettavuus onkin toinen juttu.
 Tämä ilmenee eilen perjantaina 10. joulukuuta  Vaasan yliopistossa tarkastetusta  FM  Eveliina Salmelan  väitöstutkimuksesta.
 Viestintätieteiden alaan kuuluvan tutkimuksen mukaan nimettömänä verkossa esiintyvät kertovat laukovat useammin mielipiteitä niitä perustelematta, kun taas keskustelupalstalle rekisteröityneet kirjoittavat asiakeskeisemmin.
 Viisi kysymystä – viisi vastausta
 Keskustelupalstojen keskustelut ovat jossain määrin tuttuja myös Pohjanmaan Sähkömestarit Oy:n yrittäjä  Marko Mattilalle . Kuten ovat ilmalämpöpumputkin.
 Näin Mattila vastaa keskustelupalstoilla usein esitettyihin kysymyksiin ja väitteisiin, ja ohjeistaa ilmalämpöpumppujen käyttäjiä saamaan pumpuistaan talvella parhaan hyödyn.
 1. Saako ilmalämpöpumpun sammuttaa pakkasilla?
 Marko Mattilan mukaan ei mielellään.
 Jos ilmalämpöpumpun sammuttaa, sitä ei pitäisi ainakaan uudelleenkäynnistää kovilla pakkasilla.
 – Oikea sääntö on, että annetaan pumpun olla päällä. Varsinkin silloin, kun siitä tulee jonkin verran lämpöä. On tosi kova rasite pumpulle lyödä se uudestaan pakkasella päälle, kun se on ollut jonkin aikaa pois käytöstä. Se on kuin käynnistäisi auton kylmänä.
 2. Miten takka, kaukolämpö tai vaikka öljylämmitys vaikuttavat ilmalämpöpumpun käyttöön?
 Jos on joku toinen lämmönlähde, ilmalämpöpumppua ei pitäisi pitää automaattiasennossa, koska silloin se lähtee jäähdyttämään ilmaa.
 Mattila pitäisikin ilmalämpöpumpun aina joko lämmitys- tai jäähdytysasennossa.
 Jos ilmalämpöpumppua käyttää lämmitykseen, patterit ja muut lämmönlähteet kannattaa säätää selvästi pienemmälle niin, että ilmalämpöpumpusta ja pattereista tulevan lämmön erotus on yli kaksi astetta. Varsinkin öljylämpötaloissa näin voidaan saada aikaiseksi suuriakin säästöjä.
 Jos taas haluaa, että lämpö tulee pattereista tai takasta ja ilmalämpöpumppu vain kierrättää lämpöä, laite kannattaa säätää takkatoiminnolle.
 3. Mitä eroa on jäähdyttävällä ja lämmittävällä pumpulla?
 Marko Mattilan mukaan suurimmalla osalla Suomessa pelkkään jäähdytyskäyttöön myytävistä pumpuista pystyy myös lämmittämään.
 Lämmitys on kuitenkin tarkoitettu Etelä-Euroopan oloihin ja eikä laitteissa ole sulatusvastuksia eli luultavasti on jo -5 asteessa tulee ongelmia.
 Pohjoismaihin tarkoitetuilla ilmalämpöpumpuilla pystyy myös lämmittämään pakkasella.
 4. Kostuttaako ilman jäähdyttäminen talon rakenteita?
 Jotta kosteutta muodostuisi rakenteisiin, sisäilman pitäisi laskea huomattavasti kylmemmäksi, mitä kuvitellaan, Mattila sanoo.
 – Jos ulkona on 28 astetta lämmintä, sisäilmaa ei pidä jäähdyttää ilmalämpöpumpulla 20 asteeseen vaan vaikka 24 asteeseen. Samaan aikaan ilmalämpöpumppu poistaa huoneilmasta ämpäritolkulla vettä. Tuntuu kuin lämpötila olisi pudonnut huomattavasti enemmän.
 Mattila pitäisi myös kuumina kesäpäivinä ilmalämpöpumppua koko ajan päällä. Jos laitetta pitää päällä vain silloin tällöin, esimerkiksi iltaisin, se ei paranna kokonaistilannetta.
 Jos ilmalämpöpumppua käyttää lämmitykseen, patterit ja muut lämmönlähteet kannattaa säätää selvästi pienemmälle niin, että ilmalämpöpumpusta ja pattereista tulevan lämmön erotus on yli kaksi astetta, opastaa yrittäjä Marko Mattila. (Kuvituskuva)  Minna Matintupa
 Mattilan mukaan on parempi pitää ilman lämpötilaa vaikka vähän lämpimämpänä, mutta tasaisena sen sijaan että laskisi sitä yhtäkkiä.
 – Jos on 30 asteen helteet ja sammutat ilmalämpöpumpun viikoksi, talon rakenteet ovat jo niin lämpimät, ettet saa yhtäkkiä laskettua lämpötilaa. Mieluummin kannattaa asettaa lämpötila vaikka 25 asteeseen ja jos ei riitä, tiputtaa siitä aste tai kaksi astetta.
 5. Säästääkö ilmalämpöpumpulla sähköä talvella?
 Marko Mattilan mukaan keskustelupalstoilla on väitetty, että ilmalämpöpumpulla ei saa säästöä, koska "15 pakkasasteen jälkeen" se rupeaa tekemään vastuksilla lämmintä.
 Hän kuvailee näitä kauhuskenaarioiksi, joita verkossa luodaan.
 Mattilan mukaan uusimmassa mallissa -15 asteessa ilmalämpöpumppu antaa 4,4 kilowattia lämmitystehoa. Se vastaa noin 70 prosenttia 120 neliön talon lämmitystarpeesta. Sähköä tähän kuluu alle kilowatti.
 Aiheesta voi keskustella sunnuntaihin 12. joulukuuta kello 23 asti.
 Lue seuraavaksi:
 Lämpöpumppu viilentää ihanasti, mutta talon rakenteille voi koitua yllättäviä seurauksia – professori varoittaa riskeistä tietylle talotyypille
 Ränkläätkö ilmalämpöpumppua päälle ja pois? Ei kannattaisi – näin laite viilentää asuntosi tehokkaimmin

Voiko takassa pitää tulta ilmalämpöpumpun lähellä tai pumpun sammuttaa pakkasella? Lue vastaus viiteen kysymykseen ilmalämpöpumpun käytöstä


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet lyhyesti.

Puolustusvoimain komentaja: Itämeren tilanne pysyy arkana
 Suomen sotilasjohdon mukaan  Itämeren tilanteessa ei ole näköpiirissä nopeaa muutosta parempaan . Puolustusvoimain komentaja, kenraali  Timo Kivinen  sanoo, että Ukrainan tilanteen kehityksellä voi olla heijastevaikutuksia myös Itämeren alueelle.
 Peruutetusta tapahtumasta pitää saada koko lipun hinta takaisin
 Joutsenlampi- balettiin liput ostanut mies valitti kuluttajariitalautakuntaan lippujen käsittelymaksuista. Esitys peruutettiin koronapandemian vuoksi. Kuva Joutsenlampi-baletin harjoituksista Bolšoi-teatterissa Moskovassa 16. marraskuuta. Sergei Ilnitsky / AOP
 Peruutettuun konserttiin tai muuhun tapahtumaan lipun netistä ostaneella kuluttajalla  on oikeus saada kaikki pulittamansa rahat takaisin . Kuluttajariitalautakunnan mukaan peruutuskuluista vastaa järjestäjä. Niinpä lipun ostajalle pitää palauttaa myös käsittelymaksut.
 Lähes kaikki nykyiset tatuointivärit kielletään vuoden alussa, ja uudet värit ovat vielä kiven alla
 Tatuointialalla toivotaan, että väritilanne kohentuisi loppuvuodesta. Toni Määttä / Yle
 Lähes kaikki nykyisenlaiset tatuointivärit  kielletään ensi vuoden alussa . Kiellon taustalla on EU:n jäsenmaita sitova uusi kemikaaliasetus. Asetuksessa rajoitetaan useiden terveydelle haitallisten aineiden käyttöä tatuointiaineissa. Aineille asetetut raja-arvot ovat niin pienet, että käytännössä niitä ei saa jatkossa olla tatuointiväreissä ollenkaan. Tatuointiväreistä voi tulla alkuvuodesta jopa pulaa, ja monet yrittäjät pelkäävät vaikeuksia.
 Monessa Euroopan maassa on lapsille tiukemmat koronamääräykset kuin Suomessa
 Belgiassa alakoululaisten pitää käyttää maskia tästä viikosta alkaen. Kuva Gentistä 6. joulukuuta.  Shutterstock / AOP
 Suomessa todetaan tällä hetkellä eniten uusia koronatartuntoja alle kymmenvuotiailla lapsilla, seuraavaksi eniten 10–19-vuotiailla. Monessa maassa  lasten koronarajoitukset ovat paljon kireämmät kuin Suomessa . Esimerkiksi Tanskassa siirretään lapset etäopetukseen ensi viikolla, Belgia aikaistaa joululomaa ja Ranskassa yli 6-vuotiailla on maskipakko.
 Jäätävät sateet huonontavat ajokeliä
 Yle Sää
 Viikonloppuna pilvisyys on runsasta koko maassa ja lumisateita tulee etelän lisäksi myös pohjoisempana. Etenkin lauantaina sateiden seassa on monin paikoin jäätävää vesisadetta tai jäätävää tihkua, mikä huonontaa ajokeliä.
 Lue lisää  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Itämeren tilanne pysyy arkana, perutusta tapahtumasta pitää saada rahat takaisin, tatuointiväreistä voi tulla pulaa


Summary: Hävikkiruokaa lahjoittavat muun muassa maan johtavat ruokakauppaketjut, työpaikkaruokalat, vihannestukut ja -torit.

Hyllyköihin on aseteltu riveihin pastapusseja, tomaattikastikkeita ja lastenruokapurkkeja. Kylmäkaapeissa on maitotuotteita, vihanneshyllyillä munakoisoja, paprikoita, kaaleja ja salaatteja.
 Kassalla kolmihenkinen perhe jonottaa ostoskärryjen kanssa.
 Ruoka-avun piirissä oleva perhe asioi hävikkiruokamarketissa.  Jenna Vehviläinen / Yle
 Tämä voisi olla aivan tavallinen ruokakauppa Milanon laitakaupungilla. Mikään ei paljasta, että kaupan elintarvikkeet ovat niin sanottua hävikkiruokaa eli syömäkelpoista ruokaa, joka on ollut menossa hukkaan. Ruokakaupoista, työpaikkaruokaloista, vihannestukuista, ja -toreilta yli jäävä ruoka jaetaan ruoka-avun piirissä oleville ihmisille.
 – Jaamme hävikkiruokaa Milanossa yhteensä noin 260 000 ateriaa vastaavan määrän vuodessa, kertoo  Raffaele Izzo  Terres des Hommes -yhdistyksestä.
 Ruokakaupasta paikan erottaa myös se, ettei ostoksia makseta rahalla, vaan ruoka-avun piirissä olevat ihmiset voivat hakea niin sanotusta solidaarisesta supermarketista elintarvikkeita tietyllä summalla kuukaudessa.
 Terre des Hommes -järjestön kumppanuusvastaava Raffaele Izzo. Järjestön työntekijät lajittelevat ruoka-avuksi päätyviä hävikkikasviksia ja -hedelmiä.  Jenna Vehviläinen / Yle
 3000 perhettä autetaan hävikkiruualla
 Milanon kaupunki on etsinyt tapoja hyödyntää ylijäämäruokaa viime vuosina. Takana on kaupungin tavoite puolittaa hävikkiruoan määrä vuoteen 2030 mennessä.
 Milano aloitti ruoka-avun ja hävikkiruuan yhdistävän hankkeensa vuonna 2019, jolloin ensimmäinen hävikkikeskus näki päivänvalon.
 Milanon kaupunki tarjoaa tilat hävikkikeskuksille, joissa ruoka lajitellaan. Hankkeessa mukana on myös yrityksiä, järjestöjä, yksityisiä säätiöitä, yhdistyksiä sekä milanolainen yliopisto.
 Yhdessä tahot hoitavat koko ketjun hävikkiruuan keräämisestä sen jakeluun joko ovelta ovelle tai kaupassa.
 Yhteensä apua hävikkiruuasta saa tällä hetkellä noin 10 000 ihmistä eli kolmisentuhatta perhettä, kertoo Milanon varapormestari  Anna Scavuzzo , joka on yksi hankkeen taustavaikuttajista.
 Milanon varapormestari Anna Scavuzzon mukaan koronapandemian ensimmäisen aallon aikana kaupunki jakoi hävikkiruokaa jopa 20 000 ihmiselle Milanossa. Jenna Vehviläinen / Yle
 – Ainutlaatuisen hankkeeesta tekee julkisen ja yksityisen sektorin laaja yhteistyö. Olemme saaneet mukaan niin voittoa tavoittelevat kuin voittoa tavoittelemattomat tahot.
 Lahjoituksia antavat yritykset palkitaan jäteverohelpotuksin, sanoo Scavuzzo.
 – Tietenkin ne säästävät myös jätehuoltokuluissa, kun hankkeessa mukana olevat toimijat vievät pois sen, joka heillä oli aikomuksena heittää pois.
 Pandemia lisännyt avuntarvetta
 Jaettavan ruuan määrä on liki kaksinkertaistunut kahdessa vuodessa. Tänä vuonna on jaettu noin 260 000 ruoka-annoksen verran hävikkiruokaa.
 Hävikkiruokapurkkeja Milanon ruoka-apumarketissa. Jenna Vehviläinen / Yle
 Hävikkikeskuksia on pystyssä jo kolme, ja ensi vuonna avataan kaksi lisää. Monet niistä sijaitsevat alueilla, joilla asuu verrattain paljon apua tarvitsevia perheitä.
 Pandemia lisäsi avun tarvetta erityisesti näillä alueilla reilusti. Yhteiskunnan laajojen sulkutilojen aikana avunsaajien määrä tuplaantui.
 – Pyrimme auttamaan juuri tilapäisesti vaikeuksissa olevia ihmisiä, jotta he pääsisivät taas jaloilleen, kertoo Izzo.
 Suomessakin kaupungeilla hävikkihankkeita
 Suomessakin kauppaketjut lahjoittavat hävikkiruokaa hyväntekeväisyyteen.
 Esimerkiksi HOK-Elannon vastuullisuuspäällikkö  Satu Kattilamäen  mukaan yhtiön myymälöistä 120 lahjoittaa säännöllisesti hävikkiin kirjattuja, mutta syötäväksi kelpaavia elintarvikkeita yli 60:lle ruoka-apua jakavalle järjestölle ja toimijalle.
 Kasviksia myynnissä Milanon keskustassa. Jenna Vehviläinen / Yle
 Kattilamäen mukaan hävikkiruokaa hyödynnetään useiden kaupunkien hankkeissa Suomessa. Esimerkiksi Helsingin kaupungin Stadin Safka ja Vantaan Yhteinen Pöytä -hankkeissa ajatus on samankaltainen kuin Milanossa, eli niin sanottu hävikkiterminaali kerää syötäväksi kelpaavaa hävikkiruokaa ja jakaa sitä sitten hävikkiravintoloille ja apua tarvitseville ruokakasseina.
 Stadin Safkan johtajan  Anni Heinälän  mukaan hävikkiruokaa on liikkunut heidän kauttaan kuluvana vuonna arviolta vajaat 700 000 kiloa.
 Miltä hävikkiruokaa jakava supermarketti kuulostaa? Voit keskustella aiheesta sunnuntaihin 12. joulukuuta kello 23:een asti.
 Lue lisää:
 Ruokahävikki vastaa jopa kymmenesosaa maailman kasvihuonekaasuista – Suomessa ruokahävikki on keskimääräistä vähäisempää
 Valtio alkoi tukea vähävaraisten ruoka-apua, mutta kenttä on yhä riitaisa ja sekava – ruokaa viedään ulkomaille ja jonon voi ohittaa rukoilemalla

Milanon kaupunki aikoo puolittaa ruokahävikkinsä – roskiksesta pelastetaan jo nyt yli 10 000 kiloa ruokaa kuussa ja se jaetaan vähäosaisille


Summary: Teho-osastolle joutuneiden koronapotilaiden keski-ikä on koko epidemian ajalta 57 vuotta. Nuorempien ikäryhmien osuus tehohoidossa olevista koronapotilaista on kasvanut.

Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri (HUS)

Moni koronan vuoksi tehohoidossa olleista joutuu luopumaan jostain aiemmin elämäänsä kuuluneesta. Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) koronapotilaiden seurantatutkimuksessa tehohoidossa olleista yli puolet selvisi arjestaan hyvin tai melko hyvin ilman apua kolme kuukautta sairaalasta kotiutumisen jälkeen, mutta vajaa puolet oli joutunut luopumaan jostain itselleen tärkeästä harrastuksesta tai ei ollut kyennyt palaamaan töihin.
 – Aika moni on joutunut muuttamaan elämäänsä, kertoo Meilahden teho-osaston osastonylilääkäri  Johanna Hästbacka  Husista.
 Vähintään kohtalaisen avun tarpeessa oli kuitenkin vain neljä prosenttia.
 Husissa viime vuoden kesällä alkaneen seurantatutkimuksen ensimmäinen tutkimusartikkeli on hyväksytty julkaistavaksi ja muita artikkeleja viimeistellään parhaillaan. Tehohoidossa olleiden ryhmässä oli noin 70 ihmistä ja vuodeosastohoidossa, vain kotona sairastaneissa sekä kontrolliryhmässä kussakin noin 50 ihmistä. Tutkimuksessa oli mukana viime vuonna koronan ensimmäisen ja toisen aallon aikana sairastuneita.
 Kuusi kymmenestä oli palannut töihin kolmen kuukauden jälkeen
 Suurin haaste tavalliseen elämään palaamisessa on Hästbackan mukaan yleinen fyysinen heikkous.
 – Siinä kolmen kuukauden kohdalla potilaat sanoivat, että ihan käveleminen piti opetella uudestaan ja mennä pieniä matkoja kerrallaan, Hästbacka kertoo.
 Hänen mukaansa tehohoitojakson aikana moni potilas menettää runsaasti lihasmassaa, minkä vuoksi paino voi pudota jopa kymmenen prosenttia. Syynä on sekä koronaviruksen aiheuttama tulehdus että tehohoidon rasitus.
 Tutkimuksessa mukana olleista tehohoitoon joutuneista koronapotilaista kaksi kolmasosaa oli ollut töissä ennen sairastumistaan. Heistä kuusi kymmenestä oli palannut töihin, kun kotiutumisesta oli kolme kuukautta. Noin kolme kymmenestä oli sairaslomalla, loput kategoriassa jotain muuta.
 – Jos neljä kymmenestä ei ole palannut aikaisempaan työhönsä, niin onhan se aika iso osa, varsinkin kun ajatellaan, että nykyisin työelämä ei kuitenkaan ole ehkä kovin monella fyysisesti kauhean vaativaa, Hästbacka sanoo.
 Pieni osa toipui nopeastikin. Kolmen kuukauden jälkeen yli kymmenes tehohoidossa olleista oli oman arvionsa mukaan palannut täysin normaaliin entiseen elämäänsä.
 Suomessa on aiemmin arvioitu, että noin 10–40 prosenttia koronaviruksen saaneista sairastuisi pitkäkestoiseen tautiin. Arash Matin / Yle
 Toipuminen jatkuu kolmen kuukauden jälkeen
 Kolmen kuukauden kohdalla elettiin vielä selkeästi toipilasaikaa, koska kolmen ja kuuden kuukauden välillä tapahtui selkeää korjaantumista. Hästbackan mukaan olisi mielenkiintoista tarkastella tilannetta vaikkapa vuoden päästä.
 Laajan kiinalaistutkimuksen mukaan näyttää siltä, että oireet vähenivät selkeästi vielä puolen vuoden jälkeen.
 – Ennen sairastumista töissä olleista 88 prosenttia palasi töihin vuoden kuluessa, kertoo Turun yliopistollisen keskussairaalan (Tyks) aikuisten teho-osaston ylilääkäri  Mika Valtonen .
 Valtonen kertoo, että on osoitettu, että vakavana sairastettu tauti lisää pitkäkestoisen koronataudin riskiä. Hänen mukaansa Suomessa tauti määritellään pitkittyneeksi postakuutiksi koronataudiksi, kun oireet ovat kestäneet yli kolme viikkoa ja pitkäksi covid-19-taudiksi, kun oireet jatkuvat yli kolme kuukautta sairastumisen jälkeen. Suomessa on aiemmin arvioitu, että noin 10–40 prosenttia koronaviruksen saaneista sairastuisi pitkäkestoiseen tautiin.
 Hiljattain julkaistun, 40 tutkimukseen pohjautuvan yhdysvaltalaisen tutkimuskatsauksen perusteella pitkäkestoisesti sairastui kuitenkin jopa yli puolet koronan vuoksi sairaalahoitoon joutuneista.
 Koronapotilaat ovat teho-osastolla muista syistä hoidettavia pitempään
 Koronan vuoksi teho-osastolle joutuvat ovat Johanna Hästbackan mukaan keskimäärin nuorempia ja heillä on vähemmän perussairauksia verrattuna muista syistä tehohoidossa oleviin. Teho-osastolle joutuneiden koronapotilaiden keski-ikä koko epidemian ajalta on 57 vuotta.
 Nuorempien ikäryhmien osuus tehohoidossa olevista koronapotilaista on kasvanut, Valtonen kertoo. Syyskuun jälkeen Tyksissä teholla hoidetuista koronapotilaista 88 prosenttia on ollut rokottamattomia, ja nuorissa ikäryhmissä rokottamattomia on enemmän.
 Nuoremmat ja parempikuntoiset kestävät tehohoitoa paremmin, minkä vuoksi on vaikeaa verrata suoraan koronapotilaiden ja muiden potilaiden tilannetta kotiutumisvaiheessa. Valtosen mukaan koronapotilaiden keskimääräinen aika teho-osastolla on 11 vuorokautta, kun muilla se on kolme vuorokautta.
 – Meillä on useita potilaita, jotka ovat täällä viikkoja, Valtonen kertoo.
 Tällöin esimerkiksi tehohoidon aiheuttama lihasheikkous kehittyy aivan toiseen pisteeseen kuin muutaman päivän aikana.
 Tehohoito voi tuoda henkistä kuormaa ja harhaisuutta
 Hästbackan mukaan vielä ei ole juurikaan käsitelty tehohoitoon liittyvää henkistä kuormaa. Fyysisen heikkouden, hengitysvaikeuksien ja uupumuksen lisäksi tehohoidossa olleilla koronapotilailla korostuvat henkinen uupumus ja ahdistuneisuus.
 – Moni on ensimmäistä kertaa elämässään tilanteessa, jossa on kuolemanvaarassa ja joutuu kohtaamaan oman haavoittuvaisuutensa, Hästbacka kertoo.
 Etenkin nuorelle ihmiselle, joka on tottunut huolehtimaan omista asioistaan, teholle toisten avun varaan joutuminen voi olla aika järisyttävä kokemus. Hästbackan mukaan yksi syy tutkimukseen oli sen havaitseminen, mitä ongelmia potilailla ilmenee hengityskoneesta irrottamisen jälkeen.
 – Heillä oli selkeästi harhaisuutta ja villejä painajaisia myös hereillä ollessaan, sanoo Hästbacka.
 Sekä Hästbacka että Valtonen kertovat, että tehohoitoon liittyy yleensäkin kognitiivisia ja mielenterveyden ongelmia. Tutkimusten mukaan jopa neljällä viidestä tehohoidossa olleesta on erilaisia psyykkisiä oireita ja fyysistä toimintavajetta 6–12 kuukautta tehohoidon jälkeen.
 Jos yksi perheestä sairastuu koronaan, saavat muutkin sen helposti. Arash Matin / Yle
 Tehohoidossa olleilla enemmän vaikeuksia tarkkaavuudessa
 Tutkimuksessa mukana olleet koronapotilaat kävivät neuropsykologisissa testeissä puoli vuotta kotiin pääsemisen jälkeen ja vastasivat jo sitä ennen erilaisiin kyselyihin.
 Alustavien tulosten mukaan tehohoidossa olleet pärjäävät huonommin neuropsykologisissa testeissä verrattuna vuodeosastolla ja pelkästään kotona koronaa sairastaneisiin. Tehohoitoa saaneilla tarkkaavuus oli heikompaa myös silloin, kun iän, sukupuolen ja koulutustason merkitys otettiin huomioon. Miehillä heikkeni myös toiminnanohjaus. Tutkimuksessa oli myös kontrolliryhmä, joka ei ollut sairastanut koronaa ollenkaan.
 Hästbackan mukaan koronapotilaiden kotiutumisessa on jäänyt vähälle huomiolle se seikka, että myös kotona odottava lähiomainen saattaa toipua samasta taudista. Jos yksi perheestä sairastuu koronaan, saavat muutkin sen helposti.
 Hästbacka kertoo kuulleensa pysäyttäviä tarinoita tutkimushaastatteluja tehdessään.
 – Kotona oleva tukihenkilö oli itsekin juuri kotiutunut sairaalasta, hän kuvailee.
 Avun saamista voi vaikeuttaa myös mahdollinen tartuntavaara tai pelko siitä.
 Keuhkoihin voi jäädä pitkäaikaisia jälkiä
 Keuhkoihin koronasta voi jäädä jopa pysyviä muutoksia. Joidenkin koronapotilaiden keuhkoihin muodostuu arpikudosta. Hästbackan mukaan vielä ei tiedetä tarkkaan, miksi toisille muodostuu arpikudosta ja toisille ei. Arpeutuneet keuhkot eivät pysty laajentumaan niin joustavasti silloin, kun ihminen hengittää sisään.
 – Arpikudos myös verottaa sitä pinta-alaa, joka osallistuu hapen ja hiilidioksidin vaihtamiseen, joka on keuhkojen tärkein tehtävä.
 Hästbackan mukaan toipumiseen olisi syytä kiinnittää huomiota. Pelkkä taudista hengissä selviäminen ei riitä.
 – Tavoitteenamme on, että potilaat palautuvat mielekkääseen elämään ja toimintakykyyn.
 Tehohoitopotilaan toimintakykyä pyritään ylläpitämään jo tehohoitojakson aikana.
 – Fysioterapeutit ovat aina vahvasti mukana tehon toiminnassa. Jokaisen potilaan kohdalla arvioidaan, hyötyvätkö he fysioterapiasta juuri sinä päivänä.
 Valtosen mukaan koronan jälkioireita olisi hyvä hoitaa ja seurata moniammatillisesti, koska oireet voivat olla niin moninaisia ja selittyä useilla eri mekanismilla. Työhön paluuta tulisi tukea myös työterveyshuollossa.
 – Mitään sellaista yhtä tapaa hoitaa asiaa kuntoon ei ole helppo nimetä, Valtonen sanoo.
 Lue lisää:
 Hoitajille luvattiin lisäpalkkioita, mutta HUS päättikin puhaltaa pelin poikki – Tehyn toiminnanjohtaja: "Tämä on kuin märkä rätti kasvoille"
 Pääministeri: Hätäjarrun veto ei vielä häämötä – "Kuuntelemme tarkalla korvalla terveysviranomaisia ja tehohoidon tilannetta"
 Tehohoidon ylilääkäri on huolissaan sairaaloiden koronapaineesta: "Sydänpotilaat joutuvat sinnittelemään kotosalla"

HUS: Neljä kymmenestä teho-osastolla hoidetuista koronapotilaista ei ollut palannut työhön tai harrastukseen kolme kuukautta kotiutumisen jälkeen


Summary: 25-vuotiaalla Janita Ruuskasella on synnynnäinen niveljäykistymäsairaus. Kävelyrobotin avulla tehty kuntoutus helpottaa kipuja.

Joka vuosi Suomessa syntyy 1-6 lasta, joilla on synnynnäinen niveljäykistymäsairaus, AMC.
 Vuonna 1995 yksi heistä oli  Janita Ruuskanen .
 Syntymän jälkeen pieniin sisäänpäin kääntyneisiin käsiin sidottiin vaahtomuovipallot, joiden toivottiin auttavan kämmenten avautumista. Ensimmäinen kampurajalkoja oikova leikkaus tehtiin kun Janita oli neljän viikon ikäinen.
 Ensimmäisenä vuonna Janita leikattiin neljä kertaa. Tyttö ei tule koskaan kävelemään, sanoi lääkäri.
 Nyt Janita on graafinen suunnittelija, joka tekee töitään seisten sähköpöydän ääressä.
 – Pystyn kävelemään jalkatukien avulla, niitä ilman en, sanoo Janita Ruuskanen
 – Vähän pystyn varaamaan niin että pääsen pyörätuolista pois. Myös sähköpöydän ääressä seison jalkatukien avulla.
 Samalla viivalla muiden kanssa
 Geenivirheestä johtuva AMC ilmenee synnynnäisinä nivelten virheasentoina ja jäykistyminä. Kampurajalka on niistä yleisin.
 – Jalkojen lisäksi myös käsiäni on leikattu useaan otteeseen ranteista ja käsivarsista, kertoo Ruuskanen.
 Suurin osa kaikista leikkauksista tehtiin ennen kuin Janita Ruuskanen aloitti koulun, jotta ne eivät keskeyttäisi koulunkäyntiä.
 Viisivuotiaana Ruuskaselle tehtiin isot polvien ojennusleikkaukset, jonka jälkeen kipsit olivat koko jalkojen mittaiset.
 – Niiden avulla kävelin ensimmäisen kerran ottaen tukea nukenrattaista. Kipsihoidon jälkeen sain kävelyyn tarkoitetut tuet jalkoihin.
 Kouluaika meni hyvin. Ruuskasella oli oma avustaja, joka auttoi liikkumisessa. Hän kävi Ylöjärvellä pientä koulua ja sai paljon kavereita. Sairaudesta ei koskaan ole tehty numeroa. Myös koululiikuntaan hän otti osaa kykyjensä mukaan.
 – Ensimmäisiä muistoja lapsuudestani ovat leikit siskon kanssa silloisen kotimme pihassa. Muistan myös, että menin aina iltaisin iskän kanssa autotalliin lajittelemaan muttereita ja ruuveja, kun hän remontoi autoja, kertoo Janita Ruuskanen.
 Jalkojen lisäksi myös käsiä on leikattu useaan otteeseen ranteista ja käsivarsista.   Janita Ruuskasen kotialbumi
 Harvinaissairaus voi olla myös melkein huomaamaton
 Arvioidaan, että noin 80% harvinaissairauksista on perinnöllisiä. Harvinaiseksi luokitellaan sairaus, vamma tai oireyhtymä, jonka esiintyvyys väestössä on enintään 5:10 000.
 Noin 300 000 suomalaisella sellainen on. Ryhmä on monimuotoinen ja toisin kuin Janitalla, harvinaissairaus voi olla myös melkein huomaamaton. Osa ilmenee jo lapsena, osa vasta aikuisiällä.
 Janita Ruuskanen ei koe, että olisi joutunut käsittelemään harvinaista sairauttaan erityisen paljon henkisesti.
 – Se on varmaan tullut kasvatuksesta ja siitä, miten kotona on suhtauduttu tähän vammaan. Minua on aina kannustettu omatoimisuuteen ja tavalliseen elämään. Kotitöistä lähtien olen aina ollut samalla viivalla kahden siskoni kanssa.
 Robotti kävelyttää
 AMC ei etene eikä parane. Kuntoutuksen tavoitteena on mahdollistaa itsenäinen arki, työnteko sekä kehittää lihasvoimia ja liikkuvuutta.
 Uutena hoitomuotona Janita Ruuskanen on nyt muutaman kerran käynyt kävelyrobottikuntoutuksessa. Hoito perustuu jatkuviin toistoihin. Askelmäärät voivat kymmenkertaistua verrattuna tavalliseen kuntoutukseen.
 – Se helpottaa jalkatuilla kävelyä. Kun tuilla kävelee, on selkä koko ajan väärässä asennossa. Robottikävelyssä ei. Se helpottaa kipuja selässä, Ruuskanen kertoo.
 Nyt 25-vuotiaana Janita on graafinen suunnittelija ja asuu yhdessä avopuolisonsa kanssa. Hän ajaa autoa ja jopa lumilautailua on tullut kokeiltua.
 Vaikka selän asennossa on korjaamista, asenteessa ei.
 – Elän ihan tavallista arkea puolison ja kahden kissan kanssa. Pandemian takia säännöllinen harrastaminen on jäänyt, mutta mahdollisuuksien mukaan lenkkeilen, näen ystäviä, käyn leffassa ja ravintolassa, ulkoilen ja matkustan Lapissa.
 Janitan suurin unelma olisi löytää pidemmän ajan yhteinen koti puolison kanssa ja kun pandemia helpottaa, matkustella taas lisää.
 -Elämä tarjoaa enemmän mahdollisuuksia kuin rajoitteita, sanoo Janita Ruuskanen.  Nella Nuora / Yle
 – En koe, että elämässäni olisi varsinaisesti mitään suuria ongelmia tai haasteita. Olen rakentanut arjen minulle sopivaksi ja se on minun näkökulmastani kyllä ihan harvinaisen tavallista. Suurimmat ilot ja onnen aiheet liittyy perheeseen ja ystäviin.

Janita Ruuskasella on yksi Suomen harvinaisimmista sairauksista – uutena hoitomuotona on kokeiltu kävelyrobottia


Summary: Turussa käydään oikeutta vuonna 1994 kadonneen Ilpo Härmäläisen epäillystä murhasta. Syytettyä vastaan ei ole teknisiä todisteita, vaan näyttö koostuu teletiedoista ja monista aihetodisteista.

Yli 27 vuotta sitten  kadonneen   Ilpo Härmäläisen  murhasta syytettyä vastaan ei ole teknisiä todisteita.
 Tapauksen laaja esitutkinta-aineisto tuli julkiseksi, kun murhasyyte luettiin. Materiaaleista selviää, että poliisi ei löytänyt esimerkiksi dna- tai sormenjälkitodisteita, jotka sitoisivat 68-vuotiaan entisen mainostoimistoyrittäjän Härmäläisen henkirikokseen.
 Keskusrikospoliisi avasi tutkinnan uudelleen viime kesänä. Tutkijaryhmä alkoi käydä tutkinta-aineistoa läpi ja vertaili esimerkiksi teletietoja ja kuulustelukertomuksia keskenään. Juuri näiden seikkojen vuoksi mainosmies otettiin kiinni viime elokuussa.
 Häntä oli kuulusteltu Härmäläisen taposta epäiltynä ensimmäisen kerran helmikuussa 1995.  Syyttäjä  vaatii miehelle elinkautista vankeusrangaistusta.
 Mies on koko ajan kiistänyt jyrkästi syyllistyneensä tekoon.
 Yle esittelee harvinaisen tutkinnan keskeisimmät todisteet.

 Motiivina talousrikoksen peittely?
 Poliisi uskoo teon motiivin liittyvän rahaan.
 Mainosmiestä kuulusteltiin Härmäläisen katoamisesta jo elokuussa 1994. Tapauksen arveltiin liittyvän  talousrikokseen , josta mainosmies sai myöhemmin 10 kuukautta ehdollista vankeutta. Näyttöä miehen osallisuudesta Härmäläisen katoamiseen ei kuitenkaan löydetty.
 Poliisin mukaan mainosmies surmasi Härmäläisen, koska halusi välttää talousrikoksen paljastumisen.
 Härmäläisen katoamisen jälkeen mainosmies oli tehnyt hänestä poliisille talousrikokseen liittyvän tutkintapyynnön. Poliisi epäilee, että mainosmies on halunnut näin tuoda esiin sitä, että Härmäläinen olisi paossa velkoja ja katoamiselle olisi luonnollinen syy.
 Uuden tutkinnan alkuvaiheessa, viime elo-syyskuussa, murhasta epäiltynä otettiin kiinni myös samasta talousrikoksesta aikanaan tuomittu liikemies. Tutkinnan edetessä poliisi kuitenkin vakuuttui, ettei häntä ole syytä epäillä Härmäläisen henkirikoksesta.
 Miten hyvin mainosmies tunsi Härmäläisen?
 Vuoden 1994 talousrikosjutun tutkinnassa kävi kiistattomasti selväksi, että mainosmies ja Härmäläinen tapasivat toisensa useita kertoja. Teletietojen sekä todistajalausuntojen perusteella he pitivät toisiinsa aktiivisesti yhteyttä puhelimitse.
 Viime elokuussa murhasta epäiltynä kuulusteltu mainosmies väitti ensin tavanneensa Ilpo Härmäläisen ainoastaan kerran ja silloinkin vain ohimennen erään liikemiehen seurassa.
 – En ole koskaan edes päivää sanonut hänelle, hän lausui.
 Kun miehelle muistutettiin vanhoista talousrikoskuulusteluista, joissa hän mainitsi tavanneensa Härmäläisen useamman kerran, mies muutti mieltään.
 – Ehkä en ole muistanut tätä asiaa ja se mitä olen kertonut 1994 ja 1995 pitää varmaan paikkaansa. Ei ihminen voi muistaa noin vanhoja asioita tarkasti. Oikaistakoon tämä nyt.
 Mainosmies kiistää jyrkästi surmanneensa Härmäläisen. Hän sanoo, ettei ole ollut Härmäläisen kanssa tekemisissä katoamispäivänä 3.8.1994.
 Poliisi
 Vakava lainaneuvottelu vai osa alibia?
 Jotta teko voidaan katsoa murhaksi, vaatii se tässä tapauksessa näyttöä vakaasta harkinnasta. Poliisi uskoo, että mainosmies alkoi rakennella itselleen alibia jo ennen surmaamista.
 Mainosmies oli palannut kesälomalta takaisin töihin 1. elokuuta 1994. Tällöin hän oli soittanut pankkiin varatakseen lainaneuvotteluajan “piilopirtin” hankkimista varten, kuten oli pankinjohtajalle kuvaillut.
 Neuvottelu käytiin Härmäläisen katoamispäivänä 3. elokuuta kello 10.00. Se kesti pankinjohtajan arvion mukaan ainakin kello 11.00 saakka.
 Pankinjohtaja muisteli poliisille lainaneuvottelun jääneen hänen mieleensä, koska se oli hyvin erikoinen.
 – Siinä tapaamisessa oli jotain hämärää tai kummallista minun mielestäni. Ei siten, että hän olisi suurennellut asioita, mutta se, että hän ei palannut koskaan asiaan. Silloin kun hän tuli puheilleni, hän puhui avoimesti, mutta hänellä oli vasta aivan hataria suunnitelmia. Suunnitelmat olivat niin hataria, että niiden perusteella ei voinut vielä tehdä kustannusarviota.
 Poliisi uskoo tämän olleen osa tulevan alibin järjestämistä ja siten ensimmäinen etukäteen tehty toimi murhan suunnittelussa.
 Mainosmieheltä kysyttiin vasta 23. elokuuta 2000 kuulustelussa, miksei tämä ollut kertonut lainaneuvottelusta poliisille aiemmin.
 – En ole varmaankaan muistanut asiaa.
 Elokuun 1994 kuulusteluissa hän tosin mainitsi käyneensä päivän aikana pankissa.
 Tämän vuoden syksyn kuulusteluissa mies ei aluksi muistanut lainaneuvotteluja lainkaan. Myöhemmin hän muutti kertomustaan ja muisteli, ettei lainasuunnitelmissa ollut kyse mistään kiinteistöstä vaan kuivanmaan tontista.
 Syytetty saapui oikeussaliin pipo päässä ja maski kasvoillaan. Oikealla hänen avustajansa Heikki Uotila. Jesse Mäntysalo / Yle
 Teletunnistetiedot syyttäjän tärkein todiste
 Syyttäjän keskeisin näyttö oikeudessa liittyy teletunnistetietoihin. Ne ovat olleet myös poliisin tärkein todiste epäiltyä vastaan. Tapahtuma-aikaan on saatu tiedot ainoastaan soitetuista puheluista, ei vastaanotetuista.
 Katoamispäivänä 3. elokuuta 1994 kello 9.29 mainosmies oli soittanut Eerikinkatu 20 B:ssä asuneelle Ilpo Härmäläiselle. Puhelun jälkeen Härmäläinen oli kertonut vaimolleen soittajan olleen mainosmies ja sopineensa tämän kanssa tapaamisen kello 11.30.
 Laskutuskuvioon liittynyt liikemies oli soittanut Ranskasta Ilpo Härmäläiselle kello 10.17. Aika on voinut olla myös 11.17, koska ei ole varmuutta, onko aikaero huomioitu teletutkinnassa. Puhelussa Härmäläinen oli kertonut liikemiehelle lähtevänsä päivällä katsomaan jotakin asuntoa yhdessä mainosmiehen kanssa.
 Härmäläinen oli lähettänyt kello 11.23 faksin entisen työpaikkansa, lääketehdas Farmoksen faksinumeroon. Sen yhteydessä hän oli kertonut olevansa seuraavaksi tavoitettavissa noin kello 14 jälkeen. Hän odotti paluufaksia saapuvaksi siihen mennessä.
 Tämän jälkeen Härmäläinen oli poistunut kotoaan ja noin kello 11.25 tavannut sattumalta talon pyöräkellarin edustalla vaimonsa. Härmäläinen oli kertonut vaimolleen menevänsä tapaamaan mainosmiestä.
 Teletiedoista selviää, että mainosmiehen käyttämästä työpuhelimesta soitetuissa puheluissa on kahden tunnin aukko juuri Härmäläisen katoamisajankohtana. Poliisi
 Poliisi on päätellyt mainosmiehen ja Härmäläisen tavanneen todennäköisesti Turun keskustassa kahvila Fontanassa. Linnankadun ja Aurakadun kulmassa sijaitsevan kahvilan työntekijä oli tunnistanut Härmäläisen sadan prosentin varmuudella. Toista miestä hän ei ollut tunnistanut. Kahvilatyöntekijä oli arvioinut havainnon ajankohdaksi noin kello 11.40.
 Mainosmies omisti samassa rakennuksessa toimineen mainostoimiston. Hän kiistää olleensa Härmäläisen kanssa kahvilassa.
 Kello 11.55 Ilpo Härmäläinen oli nostanut pankkiautomaatilta rahaa ja palannut kotiinsa.
 Härmäläinen nähtiin katoamispäivänään keskustelemassa toisen miehen kanssa kahvila Fontanassa. Johanna Manu/Yle
 Noin kello 12.15 mainosmies oli soittanut Härmäläisen kotinumeroon noin minuutin mittaisen puhelun. Tämän jälkeen Ilpo Härmäläinen oli poistunut kotoaan Eerikinkatu 20 B:stä ilmoittaen vaimolleen menevänsä katsomaan mainosmiehen kanssa asuntoa.
 Eerikinkatu 20:ssä sijainneen hevostarvikeliikkeen myyjä kertoo nähneensä puolenpäivän aikaan liikkeen edustalla silmälasipäisen, vihreätakkisen miehen, jolla oli salkku kädessään. Kyseessä oli Ilpo Härmäläinen. Poliisi olettaa Härmäläisen nousseen ajoneuvon kyytiin, sillä hänestä ei ole havaintoja tämän jälkeen.
 Seuraavan kerran mainosmiehen puhelin oli paikantunut kello 13.44 Naantalin Viljavaraston tukiasemaan. Hän oli yrittänyt soittaa mainostoimiston numeroon, mutta näppäillyt yhden numeron väärin.
 Telian lausunnon mukaan Satavan venerannasta elokuussa 1994 käytetty puhelin on todennäköisesti yhdistynyt juuri kyseiseen tukiasemaan.
 Karkean arvion mukaan Naantalin Viljavaraston tukiaseman silloinen peittoalue oli pohjoiseen ja itään noin viisi kilometriä, länteen ja etelään noin 10 kilometriä. Lisäksi varsinkin vesialueilla tukiaseman käyttö oli mahdollista huomattavasti kauempaakin, jopa 20 kilometrin etäisyydeltä.
 Kartassa ajoreitti ja sen kesto Turun keskustasta Satavan vierasvenesatamaan, sekä Naantalin
viljavaraston tukiaseman sijainti ja kantama. Karkea arvio tukiaseman peittoalueesta vuonna 1994 on maa-alueella pohjoiseen ja itään n. 5 km sekä länteen ja etelään n. 10 km.  Poliisi, kartta: Riikka Tähtinen/Yle
 Poliisin johtopäätösten mukaan kello 12.15–13.44 välillä on aikaikkuna, jonka aikana Härmäläisen epäillään lähteneen mainosmiehen matkaan.
 Mainostoimiston lankapuhelinnumerosta, joka oli ollut mainosmiehen käytössä, oli soitettu seuraavan kerran kello 14.10. Puhelu oli mennyt taksinumeroon. Mainosmies oli siis todennäköisesti ollut toimistolla viimeistään silloin.
 Tämän jälkeen soittoja oli seurannut aina kello 15.37 asti. Mainosmies oli soittanut rahoitusyhtiön numeroon päivän aikana kello 9.33 ja vielä uudelleen iltapäivällä kello 15.24.
 Työntekijät antoivat alibin
 Mainosmiehen yrityksessä olivat olleet tapahtumapäivänä paikalla kaikki kolme työntekijää. Heitä on kuultu aikanaan todistajina.
 Työntekijät ovat kertoneet yhtenevästi, että mainosmies oli poikkeuksellisesti pyytänyt heitä lähtemään lounaalle, jonka oli luvannut maksaa. Tätä he pitivät poikkeuksellisena. Pyyntö lounaalle lähtemisestä oli tapahtunut todistajien kertoman mukaan siksi, että mainosmies odotti jotakin asiakasta saapuvaksi ja halusi, ettei toimistossa olisi muita henkilöitä.
 Työntekijät olivat poistuneet lounaalle noin kello 11.30-11.45. Siellä oli viivytty puolisen tuntia.
 Mainostoimiston työntekijä hämmästeli poliisille mainosmiehen tarjoamaa lounasta. Poliisi
 Mainosmiehen kuulustelujen mukaan hän halusi tarjotulla lounaalla pitää yllä työpaikan hyvää ilmapiiriä.
 Kaikkien kolmen työntekijän mukaan mainosmies oli ollut toimistolla heidän palatessaan puolenpäivän aikaan. Mies oli sanonut, ettei sovittu tapaaminen ollutkaan toteutunut. Hän oli viipynyt toimistolla ainakin jonkin aikaa työntekijöiden paluun jälkeen.
 Yksi heistä arvioi, että mainosmies oli paikalla vielä ehkä tunnin, toisen mukaan “melko pitkän ajan . Kolmas ei ollut varma, koska hänellä ei ollut toimistossa näköyhteyttä työnantajaansa.
 Lausuntojen perusteella mainosmiehellä oli ainakin kello 13.00 saakka työntekijöidensä antama alibi. Härmäläisestä tehtiin viimeinen varma havainto noin kello 12.15.
 Toisaalta poliisi on kysynyt työntekijöiltä asiasta vasta neljä viikkoa myöhemmin, mikä on saattanut vaikuttaa ajankulun arvioimiseen. Aikanaan lehdistössä kerrottiin, että mainosmiehellä olisi ollut alibi koko iltapäiväksi, mutta se ei pidä paikkaansa.
 Mainosmies on myöhemmin itse kertonut olleensa alkuiltapäivästä Raision Kesoililla tapaamassa tuttavaansa.
 Tutkimusten mukaan siltä alueelta soitettaessa puhelin ei olisi voinut paikantua Naantalin Viljavarastolle. Maaliskuun 1995 kuulusteluissa mainosmies arveli olleensa puhelimen paikantuessa matkalla Raisiosta Turkuun.
 Eräs mainostoimiston työntekijä kertoi, että katoamista seuraavana päivänä 4. elokuuta 1994 Ilpo Härmäläisen vaimo oli soittanut toimistolle ja kysynyt, oliko hänen miehensä tullut sinne edellisenä päivänä palaveriin, kuten oli hänelle kertonut. Palaverin oli vaimon mukaan määrä olla juuri siihen kellonaikaan, kun työntekijät olivat olleet lounaalla.
 Katoamisesta uutisoitiin lehdissä elokuussa 1994. HS
 Väitetyllä rikospaikalla ei teknisiä todisteita
 Poliisi on tullut päätelmissään siihen tulokseen, että henkirikos on saattanut tapahtua mainosmiehen veneessä.
 Mainosmiehellä on ollut tapahtuma-aikaan käytössään puinen purjevene, jota on säilytetty Turun Satavassa venepaikalla.
 Purjeveneeseen on tehty tämän vuoden elokuussa teknistä tutkintaa. Sieltä on taltioitu muun muassa dna-näytteitä. Tutkimukset eivät kuitenkaan ole johtaneet tulokseen.
 Ei ole olemassa todisteita siitä, että Härmäläinen olisi saanut surmansa mainosmiehen veneessä.
 Poliisi
 Oliko Raisiossa käynti totta?
 Poliisi uskoo tutkimustensa perusteella, että mainosmies on jatkanut alibinsa järjestelyä heti katoamispäivänä tai pian sen jälkeen.
 Mainosmiehen perhetuttu kertoi kuulusteluissa, että päivänä, jota hän ei tarkemmin muista, mainosmies oli tullut hänen työpaikalleen Raision Kesoilille ja pyytänyt, että hän kirjaisi kalenteriinsa merkinnän, jonka mukaan mainosmies olisi ollut käymässä siellä iltapäivällä 3. elokuuta.
 Tuttavan mukaan mainosmies oli pyytänyt toimimaan näin siltä varalta, että asiasta tulisi myöhemmin puhetta tai kyselyä. Mainosmies ei ollut tarkentanut, miksi asiasta mahdollisesti kysyttäisiin.
 Mainosmies vastasi viime syyskuussa kuulusteluissa, ettei perhetutun kertomus ole totta.
 Mainosmiestä oli kuulusteltu Härmäläisen katoamisesta elokuun lopulla 1994. Silloin hän ei maininnut mitään Raisiossa käynnistä. Helmikuussa 1995 pidetyssä kuulustelussa mainosmies sen sijaan oli kertonut käyneensä Raision Kesoililla Härmäläisen katoamispäivänä arviolta kello 13.00. Ristiriidasta tivattiin kuulusteluissa viime syksynä.
 Kysymys: Miten yli puoli vuotta jälkeenpäin muistat tällaisen tapahtuman ja ajankohdan?
 Vastaus: Ehkä sitä ei ole kysytty minulta.
 Kysymys: Kyllä asiaa ja sinun tekemisiä silloin iltapäivällä 3.8.1994 on kysytty, mutta et ole sitä silloin elokuussa 1994 kertonut. Miksi niin?
 Vastaus: En minä vaan tiedä, en muista koko asiaa. Teillä oli minun puhelimeni silloin jossain linkissä.
 Kenen kyytiin Härmäläinen nousi?
 Mainosmiehen auto oli tapahtuma-aikaan lainassa hänen sukulaisillaan lomareissulla Ruotsissa ja Norjassa. Hänen entinen vaimonsa on kertonut kuulusteluissa, että mainosmiehellä oli sinä aikana käytössään isänsä Nissan Sunny.
 Mainosmies kertoi kuulusteluissa, että hän käveli ja käytti joukkoliikennettä sen aikaa, kun autonsa oli sukulaisten käytössä. Ex-vaimon mukaan mies ei käyttänyt bussia kuin joskus lentokentälle mennäkseen.
 Tutkinnassa ei ole saatu näyttöä siitä, että juuri mainosmies olisi noutanut Härmäläisen Eerikinkadulta. Hänen isänsä Nissan Sunnya ei ole enää mahdollista tutkia.
 Hevostarvikeliikkeen myyjä kertoi alkuperäisissä kuulusteluissa nähneensä Eerikinkatua lähestyneen oranssin farmarimallisen Lada-henkilöauton, joka oli ottanut miehen kyytiin ennen Kristiinankadun risteystä. Härmäläisen kuvan nähtyään myyjä sanoi, että tämä saattoi hyvin olla autoon noussut mies.
 Tuoreissa kuulusteluissa hän ei enää maininnut autoa eikä osannut sanoa, mihin Härmäläinen poistui.
 Tällä paikalla Ilpo Härmäläinen nähtiin viimeisen kerran varmuudella. Jesse Mäntysalo / Yle
 Puhelin lentotilassa ennen kiinniottoa
 Tieto Ilpo Härmäläisen murhatutkinnan uudelleen avaamisesta kerrottiin laajasti mediassa viime kesän lopulla 24. elokuuta.
 Poliisi otti mainosmiehen kiinni 27. elokuuta. Hän oli päivän aikana ollut matkalla Oulusta Turun kautta Ahvenanmaalle. Hänet otettiin kiinni illalla Turun satamassa.
 Poliisin käyttämien telepakkokeinojen avulla saatiin selville, että mainosmiehen käytössä olevaan puhelimeen oli laitettu lentotila-asetus päälle ja pois useita kertoja ennen kiinniottoa.
 26. elokuuta kello 16.14 alkaen lentotila oli kytketty kolmesti ja se oli päällä yön yli. Seuraavana päivänä 27. elokuuta aamupäivällä puhelin on ollut normaalisti päällä, mutta kello 11.35 alkaen lentotilassa kello 16.00 saakka.
 Heti tämän jälkeen mainosmies soitti naisystävälleen, jonka jälkeen kytki puhelimen taas lentotilaan aina Turkuun saapumiseensa asti. Turun satamassa mainosmies oli soittanut jälleen naisystävälleen.
 Poliisin mukaan toiminta viittaa siihen, että mainosmiehen tarkoituksena oli matkustaa Oulusta Turkuun siten, että viranomaiset eivät pystyisi jäljittämään hänen matkaansa.
 Mainosmies kertoi poliisille, ettei ollut sulkenut puhelinta tietääkseen kertaakaan.
 – En tiedä toimineeni näin. Eihän tuossa ole mitään järkeä ja äitini voi soittaa milloin tahansa ja olen pitänyt puhelimet aina auki.
 Kun poliisi vastasi hänen toimineen kiinniottopäivänä juuri kuvatulla tavalla, mainosmies vastasi, ettei voi tietää, koska ei tunne puhelimen rakennetta.
 Syyttäjän kova näyttötaakka
 Esitutkinnan päätteeksi poliisi on tullut siihen päätelmään, että Härmäläinen nousi 3. elokuuta 1994 mainosmiehen kuljettaman auton kyytiin ja kaksikko ajoi Satavan venerantaan, jossa mainosmiehellä oli vene. Siellä mainosmies poliisin käsityksen mukaan surmasi Härmäläisen ja piilotti tämän ruumiin toistaiseksi tuntemattomaan paikkaan Satavan tai Airiston alueella.
 Mainosmies itse kiistää olleensa Härmäläisen kanssa katoamisen aikaan missään tekemisissä.
 Syyttäjän on kyettävä riittävällä varmuudella näyttämään, ettei Härmäläisen äkilliselle katoamiselle ole muuta varteenotettavaa selitystä kuin henkirikos.
 Tutkinnassa mitään itsemurhaan tai vapaaehtoiseen katoamiseen viittaavaa ei ole ilmennyt. Poliisi on etsinyt Härmäläisen ruumista lokakuusta lähtien Airiston ja Satavan alueilta Turusta. Etsinnät jatkuvat edelleen.
 Koska kaikki muut rikosnimikkeet ovat jo vanhentuneet, syyttäjän on pystyttävä osoittamaan teko murhaksi. Se edellyttää näyttöä suunnitelmallisuudesta.
 Poliisin johtopäätösten sekä murhasyytteen tueksi on oletuksia ja aihetodisteita, mutta tekninen näyttö rikoksesta puuttuu. Syyttäjän on näytettävä mainosmies syylliseksi murhaan siten, ettei varteenotettavaa epäilyä syyttömyydestä jää. Muussa tapauksessa syytteet kaatuvat.
 Varsinais-Suomen käräjäoikeus pui tapausta vielä neljästi. Seuraava käsittely on maanantaina 13. joulukuuta.
 Aiheesta lisää:
 Syyttäjä: Mainosmies punoi murhajuonen ja surmasi Ilpo Härmäläisen purjeveneessä pian viimeisen havainnon jälkeen – puolustus kiistää 27 vuotta vanhan teon
 Liikekumppania epäillään jo yli 27 vuotta kateissa olleen Ilpo Härmäläisen murhasta – harvinainen tutkinta on valmis, vainajaa etsitään Turun Airistolta
 Vuonna 1994 kadonneen Ilpo Härmäläisen murhasta vangittiin 67-vuotias entinen mainosmies – puhuivat puhelimessa hetkeä ennen katoamista
 Lakimies Ilpo Härmäläinen, 33, astui ulos kotiovestaan ja katosi jäljettömiin – poliisi uskoo ratkaisevansa 27 vuotta vanhan murhamysteerin

Mainosmies oli toimistossaan, kun Ilpo Härmäläinen nähtiin viimeisen kerran, silti hänestä tuli murhaepäilty – teletiedot mysteerin tärkeimpiä todisteita


Summary: Kotimaista villaa käsittelevien kehräämöiden määrä on lähes kaksinkertaistumassa. Kehräämöyrittäjyyteen rohkaisee langan kova kysyntä. Lampureille villasta maksetaan nyt ennätyspaljon.

Eihän tässä ole mitään järkeä.
 Suunnilleen näin kauhisteli Pohjois-Karjalan Polvijärvellä asuva  Miia Ratilainen , kun hän kuuli tuttunsa lammasfarmin tilanteesta. Kymmenet lampaat tuottivat kasapäin villaa, joka kaikki poltettiin tai haudattiin.
 Ongelmana oli, että tilan lähellä ei ollut kehräämöä, jolle pehmoisen aineksen olisi voinut myydä. Nyt on, koska Ratilainen perusti sellaisen.
 – Alku on ollut aika uskomaton. Meille tarjotaan villaa, vaikka emme ole edes mainostaneet itseämme, Polvijärven kehräämön tuore yrittäjä kertoo.
 Ratilaisen ja liikekumppaneiden vuokrahallissa hurisevat jo karstakone, villapesuri ja kuivain. Kunhan paikalle saadaan kehruukone, tarkoituksena on käsitellä satoja kiloja villaa päivässä – aina langaksi asti.
 Raakavilla putsataan ennen pesua puhtaaksi irtoroskista joko käsin tai koneella. Ari Haimakainen / Yle
 Polvijärven ohella uusia lankatehtaita viritellään käyntiin ainakin Nurmeksessa, Puumalassa ja  Lapualla . Ennestään Suomessa on kuusi kehräämöä, joten määrä on lähes tuplaantumassa kertaheitolla.
 – Ei yllätä. Langan kysyntä on niin hurjaa ja villaa on tarjolla niin paljon, että markkinaa riittää, Ratilainen sanoo.
 Villan hinta kolminkertaistunut
 Suomen lammasyhdistyksen puheenjohtajan  Marjo Simpasen  mukaan menossa on kehräämöbuumi. Se on suoraa jatkoa viime talvena käynnistyneelle  neulontabuumille , joka tyhjensi kaupat villalangoista.
 – Kun himoitut islantilaislangat loppuivat, moni kokeili kotimaista vaihtoehtoa. Kysyntä ja arvostus näyttävät jääneen päälle, mikä on tietysti hienoa, Simpanen kertoo.
 Suomessa kasvatetaan useita lammasrotuja. Niiden villaa voi hyödyntää lukuisin eri tavoin. Ari Haimakainen / Yle
 Suomen keritsijät ry:n puheenjohtaja  Lauri Tolonen  pitää tämän hetken olosuhteita kehräämöiden synnylle otollisina. Suomalaisesta raakavillasta maksettava hinta on parissa vuodessa kolminkertaistunut, mikä houkuttaa yhä pienempiä tiloja raaka-aineen myyntiin.
 Hyvästä suomenlampaan villasta pulitetaan tällä hetkellä 5–6 euroa kilolta. Villaa irtoaa jokaisella kerinnällä yhdestä kahteen kiloa per lammas. Lampaat keritään vähintään kerran vuodessa.
 – Yksikään tila Suomessa ei elätä itseään villalla, vaan kyseessä on sivutuote. Noin 40 prosenttia kaikesta villasta päätyy jätteeksi, koska sen kuljetus ja myynti ei ole kannattanut. Nyt tilanne on muuttumassa, Tolonen kertoo.
 Liperiläinen  Esko Hirvonen  oli yksi ensimmäisistä pientilallista, joka toimitti villaa Polvijärven uuteen kehräämöön. Kokeneelle lammasfarmarille jäi kokemuksesta kaikin puolin hyvä maku.
 Esko Hirvosen lampaiden villa on yleensä päätynyt poltettavaksi tai haudattavaksi. Tänä vuonna tilalla kokeiltiin ensi kertaa villan myymistä. Ari Haimakainen / Yle
 – Saimme 60 kilosta villaa parisen sataa euroa, mikä kattoi ammattikeritsijän palkan. Villat myös haettiin meiltä ilmaiseksi, Hirvonen kertoo.
 – Jos hinta ja palvelu on jatkossakin tällaista, tätä on järkeä jatkaa. Koskaan aiemmin emme olleet villaa myyneet.
 Vaikutus lankakauppaan jää nähtäväksi
 Mutta kuinka uudet kehräämöt näkyvät kauppojen lankatarjonnassa? Sitä ei uskalla arvioida vielä kukaan.
 Lampaanvillaa toimitetaan kehräämöille nyt innokkaasti. Suurissa kehräämöissä käsittelyjonot ovat pitkiä. Ari Haimakainen / Yle
 Tyhjyyttään ammottaville hyllyille on luvassa kotimaista villalankaa juuri niin paljon, kuin uudet kehräämöt sitä lopulta tuottavat. Tarkat valmistusmäärät selviävät tuonnempana.
 – Meiltä vietäisiin jo käsistä kaikki, mitä saataisiin tehtyä. Kysyntä on aivan hurjaa, Miia Ratilainen kertoo oman kehräämönsä tilanteesta.
 – Luulen, että kaikki ekologisuus ja lähituotanto ovat nousemassa uuteen arvostukseen. Ehkä paluuta entiseen ei ole, hän miettii.
 Lue myös:
 Jättisuosioon noussut villapaita alkoi tyhjentää lankakauppoja, ja nyt se sai kilpailijan - samaan aikaan suuri määrä lampaiden villaa päätyy jätteeksi
 Tiedätkö, mistä neulomasi villalanka on peräisin? Kokosimme vastuullisen ostajan muistilistan neuloosista kärsiville
 Perheenäiti neuloi 8 kuukaudessa 24 paitaa – esimerkki ilmiöstä, jota Islannissa ihmetellään: "Suomessa tapahtuu jotain hullua"

Jätteeksi päätyvä villa halutaan nyt langaksi – neulontabuumin vuoksi Suomeen perustetaan nyt hurjalla tahdilla kehräämöitä


Summary: Qais maalasi vuosikausia tauluja pohjoisafganistanilaisessa Camp Northern Lightsissa suomalaisille rauhanturvaajille. Kun talibanit nousivat valtaan, hän kätki taulunsa. Nyt hän myy perheen omaisuutta ostaakseen ruokaa lapsilleen.

Saan joulukuussa Whatsapp-ääniviestin Afganistanista.
 On kulunut kolme kuukautta siitä, kun tapasin  Qaisin  Pohjois-Afganistanissa Mazar-i-Sharifissa.
 On hienoa kuulla, että Qais, puoliso ja kaksi tytärtä ovat kunnossa. Muita rohkaisevia uutisia hänellä ei ole.
 – Tietysti pelkään Talibanin kostoa. En tapaa ystäviäni tai käy ulkona, muuta kuin pakosta.
 Qais tapasi puolustusministeri Carl Haglundin, kun tämä vieraili suomalaisjoukkojen luona Camp Northern Lightsissa Pohjois-Afganistanissa. Qaisin kotialbumi
 Maalasi tauluja suomalaisille
 Oli täysin sattumaa, että tapasin Qaisin, jonka nimen olen turvallisuussyistä muuttanut.
 Hän ilmaantui kuin tyhjästä Mazar-i-Sharifin keskustassa. Kuullessaan kotimaani, hän ilahtui.
 Hämmästykseni oli valtava, kun hän kaivoi puhelimestaan esiin kuvia maalamistaan tauluista. Yhdessä kuvassa Qais poseeraa puolustusministeri  Carl Haglundin  vieressä Camp Northern Lightsissa.
 Toisessa valokuvassa on öljvärimaalaus, joka esittää Stratovarius-bändin laulajaa  Timo Kotipeltoa .
 – Maalasin tilauksesta paljon muotokuvia suomalaisille ja ruotsalaisille sotilaille. Ystävystyin monien suomalaisten kanssa, Qais kertoo.
 Qais maalasi myös Ronnie James Dion muotokuvan suomalaissotilaille Afganistanissa. Tauluista hän sai jopa sata euroa, joka oli todella suuri raha Afganistanissa. Qaisin kotialbumi
 Qais työskenteli 2008–2014 Camp Northern Lightsissa, pohjoismaalaisten tukikohdassa Mazar-I-Sharifissa. Hänellä oli pieni kauppa leirin alueella. Siellä hän myi muun muassa mattoja, mutta taulut olivat hänen tärkein tuotteensa.
 Puhelimesta löytyy eri variaatioita klassisesta motiivista. Venäjän kaksipäinen kotka repii lakikirjaa Suomi-neidon kourasta.
 – Tiedätkö näistä tauluista jotain? Suomalaiset todella rakastivat näitä, Qais ihmettelee.
 Qais maalasi useita kansallisromanttisia tauluja. Hän ei tiedä, mitä kuvan Suomi-neito, kaksipäinen kotka ja lakikirja symbolisoivat. Qaisin kotialbumi
 Suosittelukirje suomalaisilta
 Qaisin mukaan kaikki ulkomaalaisten kanssa tekemisissä olleet pyrkivät edelleen pakoon Afganistanista. He pelkäävät talibanien kostotoimia.
 Syyskuussa Qais näytti minulle suosittelukirjeen, jonka suomalaiset olivat myöntäneet hänelle. Kirjeessä oli jopa puolustusvoimien leima.
 Syyskuussa Qais oli suomalaisen tuttunsa kautta lähettänyt evakuointipyynnön ulkoministeriölle. Hakemukseen hän oli liittänyt yhteiskuvansa puolustusministerin kanssa.
 Tutkin ulkoministeriön lähettämiä sähköpostiviestejä. Yhdessä lueteltiin valtioneuvoston päätöksiä siitä, ketkä ovat oikeutettuja evakuointiin. Qais ei siihen ryhmään ainakaan välittömästi kuulunut. Hän ei aikoinaan ollut työsuhteessa suomalaisiin Camp Northern Ligthsissa.
 Metallibändit oli suosittu aihe. Tässä Qaisin maalaama muotokuva Stratovariuksen Timo Kotipellosta. Qaisin kotialbumi
 Yhteydessä Ruotsin viranomaisiin
 Nyt joulukuussa hän sanoo saaneensa rohkaisevia viestejä Ruotsista. On vaikea sanoa, onko hän osannut tulkita viestejä oikein vai rakentaako hän pilvilinnoja.
 Suomen ulkoministeriön viestit olivat liian vaikeita hänelle. Niissä oli linkkejä valtioneuvoston päätöksiin, joita olisi pitänyt tulkita.
 – Olen todella väsynyt. Ennen minulla oli aina taideprojekteja mielessä. Enää en jaksa luoda mitään. Kaikki päivät murehdin lasteni tulevaisuutta. Tuntuu kuin joku olisi laittanut hirttosilmukan kaulaani.
 Yle tapasi Qaisin Pohjois-Afganistanissa syyskuussa, ja haastatteli häntä uudestaan Whatsappin välityksellä joulukuussa. Antti Kuronen / Yle
 Qais ei voi maalata tauluja tai kuvata videoita, joka oli hänen toinen ammattinsa. Kuten miljoonilta muilta Afganistanissa, on myös Qaisin perheen rahat lopussa.
 – Myymme korujamme. Tarvitsemme rahaa ruokaan ja lääkkeisiin. Täällä on jo talvi ja kylmä, Qais kertoo Whatsappissa.
 Afganistanilaisen Qaisin tulkinta tunnetusta kansallisromanttisesta teoksesta. Qaisin kotialbumi
 Kansainvälinen Punainen risti on varoittanut Afganistanin olevan  humanitaarisen katastrofin partaalla.  YK:n ruokaohjelman mukaan yli puolet afganistanilaisista on kiireellisen ruoka-avun tarpeessa.
 Lue lisää:
 Kansainvälinen Punainen Risti Ylelle: Afganistan on luhistumisen partaalla – avustusjärjestöt yrittävät estää katastrofin
 Kuuntele Maailmanpolitiikan arkipäivää: Hätähuutoja Afganistanista

Tuhannet pyrkivät pakoon Afganistanista – Heidän joukossaan on Suomi-neidon suomalaissotilaille maalannut kuvataiteilija


Summary: Suklaan tärkein raaka-aine on kaakao, jonka viljelyyn liittyy suuria ihmisoikeus- ja ympäristöriskejä. Karkkihyllyn suklaavalikoiman edessä voi olla mahdotonta päätellä, mitä herkuista voisi ostaa hyvällä omallatunnolla.

Pandan tehtaan ovien sisäpuolella aistit täyttää lämpimän suklaan tuoksu. Jyväskylän Vaajakoskella konvehteja lajitteleva robotti on käsitellyt tämän vuoden aikana jo 1,2 miljoonaa kiloa suklaata.
 Edessä on ensimmäinen joulu, kun tehtaalla tuotetuissa makeisissa ei ole käytetty lainkaan palmuöljyä. Korvaavien raaka-aineiden löytämiseksi on tehty työtä viisi vuotta.
 Pandan tuotekehittäjä Heli Kosunen pitää huolen siitä, että tuttujen makeisten maku ei muutu liikaa, vaikka raaka-aineita vaihdetaan. Jaana Polamo / Yle
 – Pitää olla todella tarkkana, etteivät tuotteet muutu liikaa. Makeisen laatu täytyy säilyä sellaisena, millaisena se on opittu tuntemaan, sanoo Pandan tuotekehittäjä  Heli Kosunen .
 Orkla-konserniin kuuluvalla Pandalla haluttiin luopua palmuöljystä siksi, että sen tuotantoon liittyy ihmisoikeus- ja ympäristöongelmia.
 – Se oli yksiselitteinen päätös, koska palmuöljy on vastuullisuuskriittinen raaka-aine, toteaa Orkla Suomen innovaatio- ja vastuullisuusjohtaja  Katja Salminen .
 Suklaata voi valmistaa ilman palmuöljyä, mutta ei ilman kaakaota. Jaana Polamo / Yle
 Myös toinen suuri kotimainen makeisvalmistaja Fazer on luopumassa palmuöljyn käytöstä kaikissa kekseissä ja makeisissa seuraavan parin vuoden aikana. Palmuöljy on korvattu kaakaovoilla jo nyt esimerkiksi Wiener nougat -konvehdeissa.
 – Keskeistä on se, että korvaava raaka-aine on palmuöljyä vastuullisempi vaihtoehto. Emmehän me halua mennä ojasta allikkoon, sanoo Fazer Makeisten viestintäjohtaja  Liisa Eerola .
 Makeisten kääreistä voi tarkistaa, onko niiden valmistuksessa käytetty palmuöljyä. Suklaamakeisissa sen sijaan toisesta vastuullisuuskrittisestä raaka-aineesta, eli kaakaosta, ei pääse eroon.
 – Kaakao on suklaan sydän. Sitä ei voi korvata, sanoo Kosunen.
 Kaakao vastuullisuusviidakossa
 Vastuullisuus on monitahoinen asia, sillä se leikkaa läpi kaiken tuotannon. Yksi nostaa esiin vastuullista energiantuotantoa tai kierrätystä, toinen kotimaisuutta ja pakkausta. Viime vuosina kuluttajat ovat alkaneet toivoa vastuullisuutta myös makeisilta.
 Suomessa valmistettu suklaa takaa ainakin sen, että työntekijöiden oikeuksia ei ole poljettu ja verojen maksu on hoidettu.
 Kotimaisuus takaa ainakin sen, että makeinen on valmistettu vastuullisesti. Jaana Polamo / Yle
 Mutta miten löytää kaupan hyllystä suklaa, jonka kaakaopapuja ei varmasti ole kerätty lapsityövoimalla tai viljelysten tieltä raivattu sademetsää? Onko viljelijä saanut kaakaopavuistaan hinnan, jolla pystyy elättämään perheensä?
 Suklaavalmistajat kertovat raaka-aineiden vastuullisuudesta kansainvälisillä sertifikaateilla. Eri sertifikaatit painottavat eri asioita.
 Kaakao tuotetaan pääosin pienillä, keskimäärin neljän hehtaarin kokoisilla perheviljelmillä. Legnan Koula / EPA
 – Selvityksemme muukaan kuluttajat haluavat ostaa vastuullisia tuotteita, mutta he eivät osaa arvioida, mikä tuote on vastuullinen. Ei tämä ihan helppo asia ole, sanoo Salminen.
 Yritystoiminnan globaaleja vaikutuksia tutkiva kansalaisjärjestö Finnwatch on tehnyt sertifikaattien vertailevaa selvitystä.
 – Yksi keskeinen puute niissä on se, etteivät ne edellytä viljelijöille riittävää tuloa, jolla puututtaisiin rakenteelliseen köyhyyteen, sanoo Finnwatchin tutkija  Anu Kultalahti .
 Joukosta erottuu  Reilun kaupan  sertifikaatti, joka takaa kaakaosta vähintään minimihinnan viljelijälle.
 Sovittu minimitulo suojaa kaakaonviljelijöitä rajuimmilta maailmanmarkkinahintojen heittelyiltä. Yle/Daniel Olin
 Kultalahden mukaan sertifikaattijärjestelmien kesken käydään kilpailua markkinaosuuksista, jolloin niiden kunnianhimo voi laskea. Tämä voi johtaa löyhempiin kriteereihin tai jopa puutteisiin valvonnassa.
 Sertifikaattien vahvuus taas on siinä, että tuotantoketjun vastuullisuutta valvoo riippumaton kolmas osapuoli.
 – Mikään sertifikaatti ei takaa suoraan vastuullisuutta. Riippumattoman kolmannen osapuolen valvonta, joka kattaa myös mahdollisten epäkohtien korjaamisen, lisää kuitenkin valvonnan uskottavuutta, sanoo Kultalahti.
 Suklaan tulevaisuus vaatii vastuullista toimintaa
 Suurimmat kotimaiset suklaatoimijat ovat Panda ja Fazer. Pandalla kaikki suklaanvalmistukseen käytetty kaakao on sertifioitua. Sen sijaan Fazerilla noin 30 prosenttia kaakaosta tulee erilaisten viljelijäohjelmien piiristä.
 – Sertifikaatti on hyvä pohja ja me luotamme, että kaakao on vastuullisesti kasvatettu, mutta sertifioitu kaakao ei ole viljelijään asti jäljitettävää, sanoo Eerola.
 Eri sertifikaatit painottavat erilaisia vastuukysymyksiä ja makeishyllyllä niiden selvittely on mahdoton tehtävä. Silja Viitala / Yle
 Eerola kertoo, että kaikki suuret suklaabrändit panostavat koko ajan entistä enemmän raaka-aineen jäljitettävyyteen. Myös Fazer aikoo lisätä viljelijätasolle saakka jäljitettävän kaakaon määrää tuotannossaan.
 – Uskon, että jäljitettävyyden vaatimus tulee aiheuttamaan myös sertifikaateille painetta kehittää toimintaansa, sanoo Eerola.
 Jokaisella valmistajalla on omat keinonsa edistää vastuullisuutta.
 Myös pienemmät toimijat, kuten käsityönä suklaata valmistava Kultasuklaa, panostavat kaakaon jäljitettävyyteen. Porvoolainen Brunberg hankkii kaakaon luottotoimittajilta, joilla on omat vastuuohjelmat.
 "Sertifioidun kaakaon tuotantoketju tunnetaan alkuperämaa- ja plantaasitasolle, mutta ei vielä viljelijään saakka" kertoo Pandan innovaatio- ja vastuullisuusjohtaja Katja Salminen. Jaana Polamo / Yle
 Viljelijäohjelmat täyttävät vastuullisuuden kriteerit, eli niissä ei saa esiintyä metsäkatoa, lapsityövoimaa tai riistohintoja. Lisäksi niiden kautta parannetaan viljelijöiden osaamista, lasten koulunkäyntiä sekä terveydenhuoltoa viljelijäyhteisöissä.
 – Toiminnan tarkastaa riippumaton ulkopuolinen toimija ja ohjelmia kehitetään tulosten mukaan, kertoo Eerola.
 Makeisvalmistajien työ vastuullisemman suklaan eteen on pitkäjänteistä toimintaa.
 – Etenemme askel kerrallaan, kukaan ei ole täydellinen. Yksikään valmistaja ei ole tehnyt vielä kaikkea, emme mekään, toteaa Orkla Suomen Katja Salminen.
 Voit keskustella aiheesta 12.12. klo 23.00 saakka.

Vastuullisesti tuotettua suklaata hakeva eksyy nopeasti sertifikaattiviidakkoon – Suklaavalmistaja: “Ei tämä ihan helppo asia ole”


Summary: Terrorismiepäily herättää Pohjois-Satakunnassa sijaitsevassa Kankaanpäässä isoja tunteita. Asia nostaa esiin yhä pelkoa ja huolta. Kaupungin johto miettii jo, miten vastaava tilanne vältetään tulevaisuudessa.

Pohjois-Satakunnan suurin keskus Kankaanpää on ollut viikon ajan ikävän asian takia otsikoissa.
 Suomen  ensimmäinen äärioikeistoon liittyvä terrorismiepäily  on vahvasti kytköksissä vajaan 13 000 asukkaan varuskuntakaupunkiin, sillä suurin osa teosta epäillyistä on kankaanpääläisiä.
 Yhden epäillyn kotipaikka on Jämijärvi ja eilen vapautetun epäillyn Lavia, mutta julkisten tietojen mukaan kaikilla on vahvat siteet Kankaanpäähän.
 "Kankaanpääläiset ovat hienoja ihmisiä"
 Ennen joulukuun alkua Kankaanpää tunnettiin muualla Suomessa muun muassa Niinisalon varuskunnasta, pesäpallosta ja taidekoulustaan. Nyt se joutuu tahtomattaan elämään terrorismirikosepäilyn varjossa.
 Se vetää kaupunginjohtaja  Mika Hatanpään  vakavaksi ja huolestuneeksi. Viikon takainen uutispommi terrorismiepäilyistä askarruttaa edelleen.
 – Olen vieläkin yllättynyt asiasta ja miettinyt sitä, mikä ajaa nuoret tällaiseen tilanteeseen. Samoin olen miettinyt sitä, että mitä meidän pitäisi yhteiskunnassa tehdä, ettei jatkossa tulisi tällaisia rikosepäilyjä, Hatanpää sanoo
 Terrorismiepäilyt ovat laittaneet kaupunginjohtaja Mika Hatanpään pohtimaan monenlaisia asioita. Karri Laihonen / Yle
 Hatanpään mukaan Kankaanpäässä on jo alustavasti ehditty pohtia esimerkiksi nuorisotyön ja koulujen resurssien parantamista jatkossa.
 Senkin kaupunginjohtaja myöntää, että Kankaanpäälle rikosepäily tuo väistämättä mainehaittaa.
 – Meillä on silti täällä edelleenkin hyvät palvelut ja kankaanpääläiset ovat hienoja ihmisiä, Hatanpää sanoo
 Kankaanpää on 13 000 asukkaan kaupunki ja Pohjois-Satakunnan keskus. Kuvassa kaupungintalo. Karri Laihonen / Yle
 Huolta ja pelkoa ilmassa
 Joulukuisena perjantaipäivänä Kankaanpään keskusta on rauhallinen. Aivan kuin missä tahansa suomalaisessa pikkukaupungissa.
 Kadulla vastaantuleva herrasmies ei ole huolissaan siitä, että Kankaanpää ja Pohjois-Satakunta ovat olleet kielteisessä mielessä esillä tiedotusvälineissä.
 – Kyllä media kohta uudet jutunaiheet keksii, hän toteaa. Hän haluaa esiintyä tässä jutussa nimettömänä.
 Pakkaspäivänä kaupungille on lähtenyt myös  Hely Alalammi .
 Hely Alalammi on tyytyväinen, että epäillyt saatiin kiinni ennen kuin mitään ehti tapahtua. Karri Laihonen / Yle
 Hän sanoo monien muiden tavoin yllättyneensä terrorismiepäilyistä. Alalammi on kuitenkin tyytyväinen, että epäillyt ovat nyt lukkojen takana.
 – Hyvä, että ovat kiinni ettei tarvi pelätä. Kauheaa olisi ollut, jos olisivat ehtineet tehdä, mitä meinasivat, Alalammi sanoo.
 Juhokullervo Sauvaniemi yllättyi tapahtumista kotikaupungissaan. Karri Laihonen / Yle
 Juhokullervo Sauvaniemi  myöntää, että tapaus on ollut pelottava ja yllättävä.
 – Terroristit on saatava kiinni, hän kiteyttää ajatuksensa.
 Terrorismiepäilyjen osuminen juuri Kankaanpään seudulle ihmetyttää  Joneksi  esittäytyvää kaupunkilaista.
 Hänen mukaansa Kankaanpään katukuvassa ei ole näkynyt mitään sellaista, mikä olisi antanut viitteitä terrorismiepäilyistä.
 Huolta aiheuttaa erityisesti se, että poliisi kertoi ryhmän ideologiaan kuuluvan Suomen yhteiskuntajärjestelmän vastustamisen.
 – Aika vähän tapauksesta liikkuu mitään huhuja eikä se tunnu olevan hirveän pinnalla oleva puheenaihe täällä. Toki ihmiset liikkuvat nyt vähemmän, kun on ollut kovia pakkasia ja koronaa on täälläkin liikkeellä, Jone toteaa.
 Lue lisää:
 Yksi Kankaanpään terrorismijutun epäillyistä on päästetty vapaaksi – todennäköisiä syitä rikosepäilylle ei ole
 Asiakirjalähteet paljastavat: Jämijärven maaseutu ja kolmen vuoden takainen mökkimurto ovat  Kankaanpään terrorismitutkinnan keskiössä
  Viisi vangittu terrorismirikoksesta – poliisin mukaan kyseessä on Suomen ensimmäinen äärioikeistoon liittyvä terrorismirikosepäily

Viikko isosta uutisesta – Kankaanpää joutuu painimaan terrorismiepäilyn aiheuttaman mainehaitan kanssa


Summary: Politiikan mediakohuissa olennaista ovat tunteet ja se, että kohun kohteena oleva henkilö ymmärtäisi myöntää ajoissa virheensä, sanovat päätoimittajat Jari Peltomäki ja Anne Moilanen.

Seiska-lehti kertoi  sunnuntaina, että pääministeri Sanna Marin oli juhlinut yökerhossa aamuun asti.  Sitten selvisi, että pääministeri oli aiemmin altistunut koronavirustartunnalle . Tästä syntyi politiikan kohu, jossa on sekoittunut ainakin  oikeudellinen ,  moraalinen  ja  poliittinen  arviointi.
 Viimeinen sana -ohjelmassa  päätoimittajat  Jari Peltomäki  Seiskasta ja  Anne Moilanen  Mustreadista pohtivat, mistä tällaiset politiikan skandaalit syntyvät.
 – Kyllä kohut syntyvät tunteista. Siinä mitä uutisessa tapahtuu on tunne-ulottuvuus. Ja yhtä lailla otsikossa on usein sellaista, joka herättää lukijassa eli uutisen aistijassa tunnetta. On se sitten kateus, häpeä, viha, ilo, suru, mitä tahansa. Tämä on tunnebisnestä, Jari Peltomäki sanoo.
 Poliittisia skandaaleja Suomessa ja Britanniassa selvittänyt Anne Moilanen  kertoo, että skandaaleissa on olennaista, miten kohun keskiöön joutunut henkilö itse reagoi. Yhteiskunnallisten johtajien pitäisi kohun keskellä ymmärtää myöntää heikkoutensa ja se, että myös he voivat tehdä virheitä.
 – Jos he itse myöntäisivät oman virheellisyyteensä, myös kansa voisi antaa anteeksi, Moilanen tiivistää.
 Sanna Marin vaikutti itse keskustelun kiihtymiseen
 Aiemmin tällä viikolla  professori  Ilkka Ruostetsaari  arvioi, että pääministeri Sanna Marinia koskevat kohut ovat kasvaneet lumipallon lailla . Viimeisimpiin käänteisiin vaikutti myös pääministerin oma viestintä.
 – Kyllä Sanna Marin teki siinä joukon virheitä, jotka on tyypillisiä poliitikoille, jotka joutuu skandaaleihin. Ei tullut heti se, että pyytää anteeksi. Sitten tämä puhelinselitys on edelleen vähän kyseenalainen. Siinä oli syyn vierittämistä valtiosihteerille, Anne Moilanen sanoo.
 Moilanen kiinnitti huomiota myös Marinin anteeksipyyntöön, joka oli "ulkokohtaisen oloinen". Kohun keskelle joutuvalle toimijalle on usein vaikeaa myöntää virheellisyytensä heti alkuun, vaikka se olisi juuri tehokkainta keskustelun tyynnyttämiseksi.
 Jari Peltomäki arvelee, että pääministeri Marin itsekin yllättyi, miten tiukkaan paikkaan kohu oli hänet johtamassa. Tilannetta pehmensi se, että myös  koronavirustartunnalle altistuneet keskustaministerit olivat hekin käyneet viikonloppuna yleisötapahtumissa .
 Seiska uutisoi, kun kyse on viinasta tai seksistä
 Politiikan seuraajat ovat panneet merkille, kuinka Seiska-lehti on viime kuukausina onnistunut nostamaan puheenaiheita politiikan julkisuuteen. "Seiska on palannut yli vuosikymmenen tauon jälkeen politiikan journalismin piikkipaikalle",  twiittasi esimerkiksi Talouselämä-lehden päätoimittaja  Jussi Kärki .
 Seiskan päätoimittaja Jari Peltomäki painottaa, että politiikan seuraaminen ei ole lehdelle itsetarkoitus. Lehden mielenkiinto on ensisijaisesti julkkiksissa, joita poliitikotkin ovat.
 Seiskan katse on erilainen kuin perinteisessä politiikan journalismissa, sillä lehteä kiinnostaa ensisijaisesti rahaan, rakkauteen, seksiin ja alkoholiin liittyvät asiat. Esimerkkinä erilaisesta näkökulmasta politiikkaan Peltomäki käyttää Seiskan toimittajan huomiota herättänyttä esiintymistä keskiviikkona  Sanna Marinin vastatessa toimittajien kysymyksiin yökerhoillasta . Seiskan toimittaja kysyi, miksi pääministeri joi juuri Corona-olutta.
 – Ehkä siinä kysyttiin sitä, että tekeekö hän tämän jonkinlaisena statementina, koska oli tämä taannoinen Sanna Marinin Instagram-julkaisu, jossa oli tämä boomer-biisi. Tarkoituksellako hän tavallaan viittaa koronalle, että viis veisaa siitä vai mikä tässä on taustalla, Peltomäki perustelee kysymystä.
 Päätoimittaja Jari Peltomäki sanoo, että se on jatkossakin Seiskalle uutinen, jos pääministeri juhlii yökerhossa.
 – Odotetaan tässä sitä ensi viikonloppua, missä kapakassa hän silloin bilettää.
 Peltomäen mukaan Seiska tietää lukijoiden toivovan, että lehdessä olisi enemmän juttuja juuri poliitikoista.
 Voit katsoa koko ohjelman jutun pääkuvaa klikkaamalla tai alta:
 Viimeinen sana
Laura Mainiemi & Hilppa Hyrkäs / Yle Viimeinen sana on Ylen mediakriittinen keskusteluohjelma. Ohjelma ilmestyy perjantaisin Areenassa ja TV1:llä. Vaihtuvat vieraat käsittelevät kuumia ja ajankohtaisia median ja journalismin ilmiöitä. Keskustelua juontavat Lena Nelskylä, Olli Seuri ja Heikki Valkama. Voit katsoa kaikki Viimeisen sanan jaksot  täällä .

Seiskan päätoimittaja pääministerin juhlimisen uutisoinnista: "Odotetaan tässä sitä ensi viikonloppua, missä kapakassa hän silloin bilettää"


Summary: Isyyteen liittyvät odotukset ovat muuttuneet. Se voi olla sekä palkitsevaa että stressaavaa. Noin 90 prosenttia vauvaperheiden äideistä ja isistä on tyytyväisiä elämäänsä ja omaan vanhemmuuteensa.

Isyyteen voi liittyä monenlaisia jaksamisen haasteita, pelkoja ja epävarmuuksia. Isä saattaa kokea ulkopuolisuutta tai tuntea itsensä perheenjäsenenä tarpeettomaksi tai riittämättömäksi, kertoo Väestöliiton terapeutti  Aku Hentilä .
 – Ennen ajateltiin ehkä enemmän, että keskittyminen perheen taloudelliseen tukemiseen oli isälle riittävää. Nyt isän odotetaan ottavan enemmän vastuuta lapsen hoitamisesta, lasten asioiden hoidosta ja kodista ylipäätään. Nämä uudet roolit voivat tuntua palkitsevilta mutta aiheuttaa myös ylimääräistä painetta ja stressiä, Hentilä kuvailee.
 Hentilän mukaan tuleva isä saattaa odotusaikana murehtia, kuinka hyvä roolimalli hän tulee olemaan omalle lapselleen. Myös vauva-aika ylipäätään voi pelottaa: tulevalla isällä ei välttämättä ole tarkkaa käsitystä siitä, mitä vauvojen kanssa pitäisi käytännössä tehdä.
 Hentilä kertoo, että moni isä on huolissaan myös siitä, miten rahat riittävät muuttuneessa elämäntilanteessa.
 – Isyyden alettua raha-asioihin saattaa joutua suhtautumaan uudella tavalla: enää ei riitä, että tulee itse taloudellisesti toimeen, vaan pitääkin ajatella enemmän koko perheen toimeentuloa. Taloudellinen vastuu voi tuntua kuormittavalta.
 Yhä useampi isä käy terapiassa
 Hentilän kokemuksen mukaan isien jaksamisen haasteissa ei ole tapahtunut viime vuosina merkittäviä muutoksia. Terapiassa käyminen on kuitenkin ylipäätään yleistynyt, myös isien osalta.
 Naiset käyvät yhä terapiassa miehiä enemmän. Hentilä kertoo, että Suomessa naiset käyttävät kolme neljäsosaa Kelan psykoterapiatuesta ja heillä on miehiä enemmän masennusdiagnooseja.
 – Tämä voi liittyä siihen, että miesten masennusta ei aina tunnisteta tai osata hoitaa. Siinä missä naiset oirehtivat useammin alakuloisuudella, miesten keskuudessa tyypillisempää on vihaisuus, pakonomainen työnteko tai liikunta sekä erilaiset addiktiot.
 Vauvojen äidit voivat isiä huonommin
 Noin 90 prosenttia vauvaperheiden äideistä ja isistä on tyytyväisiä elämäänsä ja omaan vanhemmuuteensa. Muilla osa-alueilla äitien ja isien väliset erot ovat selkeämpiä: synnyttäneillä vanhemmilla esimerkiksi uupumuksen ja yksinäisyyden oireet ovat selvästi toisia vanhempia yleisempiä.
 Vain muutama prosentti isistä on kokenut yksinäisyyttä vauva-arjessa, ja uupumuksen oireista raportoi alle kolmasosa, kertoo Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimuspäällikkö  Reija Klemetti .
 – Äidit ovat herkistyneemmässä tilassa synnytyksen jälkeen ja usein myös yksin kotona, kun taas isät ovat töissä ja heillä on yleisesti ottaen enemmän kontakteja. Äidit kokevat myös enemmän univajetta ja kantavat edelleen suuremman vastuun perheen arjessa, Klemetti kuvailee.
 Vauvan odotusaikana masennusoireita on ollut vajaalla 30 prosentilla synnyttäneistä ja 13 prosentilla toisista vanhemmista. Tiedot ovat THL:n maaliskuussa julkaistusta FinLapset-kyselytutkimuksesta, johon vastasi viime vuonna 14 820 vanhempaa. Vastaajien vauvat olivat 3–6 kuukauden ikäisiä.
 Klemetin mukaan isien vastausprosentti oli tutkimuksessa vain 36, joten aineistoon on saattanut valikoitua erityisesti isyyteensä tyytyväisiä vastaajia, ja siten tulokset saattavat antaa hieman todellisuutta positiivisemman kuvan vauvojen isien arjesta.
 – Vastaajia oli silti niin paljon, että tulosten perusteella saadaan suuntaa antava kuva nykytilanteesta.
 Lue myös:
 Pyykkivuori ja lelukaaos ovat monen arkea, vaikka somessa niistä ei kerrota – näin nämä äidit nauttivat tavallisesta arjesta
 Koronapandemia tasasi lastenhoitovastuuta ja kotitöitä isien ja äitien välillä – mutta muutos oli vain väliaikainen
 Suomalaistutkimus: Uupuneita isiä yhdistää pettymys yhteiskuntaan – miehet kaipaavat tukea työn ja perhe-elämän yhteensovittamiseen
 Kolmevuotiaan Vella Kyllösen perhe säästää nyt satoja euroja – kiitos maksuttoman varhaiskasvatuksen, josta on tullut arkea monessa kunnassa

Lapsiperheessä isä voi kokea ulkopuolisuutta tai riittämättömyyttä – vauvojen äidit voivat isiä huonommin