Summary: Poliittisten päättäjien kannattaisi ekonomistien mielestä arvioida ilmastonmuutoksesta aiheutuvat muutostarpeet kiireen vilkkaa. Sään ääri-ilmiöt  tekevät talouden ennustamisesta entistä vaikeampaa. Edessä on iso rakennemuutos, ennakoi 14 talouden asiantuntijaa Ylen kyselyssä.

Miten ilmastonmuutos vaikuttaa talouteen ja talousennustuksiin? Lähivuosina ei vielä kovin paljoa, mutta pidemmällä aikavälillä rajustikin.
 Näin voi tiivistää 14 ekonomistin arviot Ylen kyselyssä. Heidän mielestään on selvää, että usean vuoden päähän ulottuvat talousennusteet vaikeutuvat huomattavasti ilmastonmuutoksessa.
 Tähän asti on ajateltu, että siirtymä kohti ympäristön paremmin huomioivaa talousjärjestelmää on sulava ja kitkaton. Nyt on alkanut näyttää mahdolliselta myös äkillinen jytky, jossa jonkin luonnonkatastrofin seurauksena joudutaan tekemään pikaisia päätöksiä.
 Kokosimme ekonomistien sähköpostivastauksista ja haastatteluista 11 kohdan listan siitä, mitä taloudessa voi olla luvassa.
 1. Raaka-aineista pulaa
 Ilmastotieteilijät ennustavat maapallon lämpenemisen lisäävän sateita talvikuukausina ja kuivuutta kesäisin. Sekä myrskyjen aiheuttamia metsätuhoja että tuhohyönteisiä esiintyy Suomessakin tulevaisuudessa todennäköisesti nykyistä enemmän Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen VATT:n mukaan.
 Kuivuus lisää esimerkiksi metsäpalojen mahdollisuutta.
 – Nämä ilmiöt voivat vaikuttaa myös vientiteollisuuden keskeisen raaka-aineen saatavuuteen ja hintoihin, VATT:n johtava tutkija  Marita Laukkanen  arvioi.
 Työ- ja elinkeinoministeriön alivaltiosihteeri  Elina Pylkkänen  nostaa esiin saman riskin: raaka-aineita on saatavilla vähemmän ilmastonmuutoksen aiheuttamissa satovahingoissa.
 – Tulvat ja kuivuus, jotka ovat ilmastonmuutoksen konkreettisia ilmentymiä, tuottavat yllättäviä vaikutuksia talouteen raaka-aineiden ja siten hintojen kautta, Pylkkänen sanoo.
 Kun kotimainen tuotanto vähenee, myös vienti supistuu. Raaka-aineita on pakko tuoda ulkomailta. Se heikentää Suomen kauppatasetta eli ulkomaankaupan tasapainoa.
 Pitkillä kuivuusjaksoilla esimerkiksi sähköä saadaan vesivoimasta vähemmän kuin normaalisti. Silloin voidaan joutua turvautumaan tuontisähköön.
 OP:n pääekonomisti  Reijo Heiskasen  mukaan sään ääri-ilmiöillä voi olla talouskasvuun merkittävia vaikutuksia myös lyhyellä aikavälillä, jos ne heiluttavat raaka-aineiden hintoja.
 2. Taloussokkeja edessä
 Kun hiilidioksidipäästöt ovat aiemmin olleet ilmaisia, nykyisin ilmakehän saastuttamisesta peritään korvausta. Yhä useampi ala liitetään jatkossa  päästökauppaan , jolloin yritykset joutuvat ostamaan päästöoikeuksia.
 Tässä "tuotantosokissa" osa teknologiasta ja tuotantolaitoksista muuttuu kannattamattomiksi. Jotkut koneet ja laitteet menettävät täysin arvonsa.
 Osa pääomakannasta pitää hävittää ja korvata ympäristöystävällisemmällä vaihtoehdolla. Työntekijöiltä vaaditaan kouluttautumista uuden teknologian käyttäjiksi tai kokonaan uusiin ammatteihin.
 – Vihreän siirtymän mittaluokka on niin suuri, että sillä on merkittäviä taloudellisia vaikutuksia. Talouskasvun painopiste siirtyy enemmän investointeihin, kun korvaavia tuotantolaitoksia ja teknologioita otetaan käyttöön, Helsingin kaupungin pääekonomisti  Mikko Kiesiläinen  kuvailee.
 Soste ry:n eli sosiaali- ja terveysalan järjestöjen pääekonomisti  Jussi Ahokas  uskoo, että tulossa on "valtava tarjontapuolen sokki".
 – Se on sellainen rakennemuutossokki, jossa meidän täytyy uusia olemisen tapa maapallolla. Se, mitä olemme aiemmin tuottaneet, pitää ajatella uusiksi, Ahokas sanoo.
 3. Hinnat voivat nousta
 EU:n päästöoikeuksien hinta on jo noussut jyrkästi viime vuodesta lähtien. Jos päästöjen hinta maailmanmarkkinoilla moninkertaistuu, seurauksena voi olla jopa vuonna 1973 alkaneen öljykriisin kaltainen hintasokki maailmantaloudelle, ekonomisti  Jean Pisany-Ferry  kirjoittaa  tuoreessa analyysissään .
 – Jos muutoksia ei aleta tehdä ajoissa, voi tulla sokkeja, joissa joko ympäristön ääri-ilmiöt kasvavat niin suuriksi, että on pakko tehdä nopeasti jotain, tai sitten poliittisilla päätöksillä joudutaan hirveässä kiireessä tekemään päästövähennyksiä, EVA:n pääekonomisti  Sanna Kurronen  sanoo.
 Kun ilmastonmuutos samalla pakottaa yrityksiä investoimaan uuteen teknologiaan, ne siirtävät laskua hintoihin. Kuluttajahinnat voivat ainakin alkuun kallistua. Inflaation kiihtyessä keskuspankeille tulee painetta nostaa korkoja.
 – Lyhyellä aikavälillä voivat nousta sellaisten asioiden hinnat, mistä on tottunut maksamaan vain vähän, Jussi Ahokas sanoo.
 Elintarvikkeista esimerkiksi  kahvin , viinin ja joidenkin hedelmien hinta onkin noussut Euroopassa tänä kesänä, kun kuivuus, halla ja toisaalta home ovat tuhonneet satoa poikkeuksellisissa säissä.
 Päästökaupan laajentuminen tieliikenteeseen taas korottaa autoilun hintaa.
 – Siirtymä uudenlaisiin energiamuotoihin aiheuttaa pulaa, ja samaan aikaan osan tuotteista hinnat laskevat rajusti, kun siellä on ylitarjontaa, Nordean pääekonomisti  Tuuli Koivu  arvioi.
 4. Alueiden kehitys erkaantuu
 Kun hiilipäästöjen hinta nousee, se voi vaikuttaa joidenkin alojen tuotannon mahdollisuuksiin ja kannattavuuteen jyrkästikin, Helsingin yliopiston työelämäprofessori  Vesa Vihriälä  arvioi.
 – Rajoitusten kohteina olevat toiminnot ja teknologiat kärsivät, ja niiden korvikkeet ja korvikkeiden kehitystyö hyötyvät.
 Vihriälän mukaan tällä on merkitystä ennen kaikkea alueiden talouskehitykselle, koska toimialarakenteet poikkeavat toisistaan eri puolilla Suomea.
 – Koko kansantalouden tasolla vaikutukset ovat pienemmät, koska eri toimialojen reaktiot kumoavat toisiaan, Vihriälä sanoo.
 5. Verotulot jaetaan uudella tavalla
 Ilmastonmuutos vaikuttaa myös verotukseen ja siihen, miten yhteistä pottia jaetaan.
 – Jo nyt on suunnitteilla hiiliveroja ja hiilitulleja. Hiiliperusteiset verot nousevat ja toisella puolella vähähiilisiä investointeja tuetaan, Sosten Jussi Ahokas sanoo.
 Kasvihuonepäästöistä kerättävät haittamaksut iskevät joihinkin väestöryhmiin pahemmin kuin toisiin.
 – Esimerkiksi öljylämmityksestä pitää maksaa enemmän haja-asutusalueilla, ja sen takia verotuloja on syytäkin jakaa uudella tavalla tulonsiirtoina tietyille ihmisille, EVA:n Sanna Kurronen pohtii.
 Valtion tulonsaanti vaikeutuu, kun se ei enää saa polttoaineveron tuottoja.
 – Se on ollut tärkeä tulonlähde valtiolle, joten kyllä se varmaan jotenkin pitää korvata, Nordean Tuuli Koivu sanoo.
 6. Tuottavuus kärsii
 Sään ääri-ilmiöt kuten tulvat tai lumimyrskyt voivat konkreettisesti estää työntekijöitä pääsemästä työpaikoilleen. Helleaallot vaikuttavat myös  työntekijöiden jaksamiseen .
 YK:n mukaan ilmastonmuutoksen vaikutukset työpaikoilla voivat johtaa valtaviin tuottavuuden  menetyksiin  jo tällä vuosikymmenellä.
 – Työn tuottavuus voi heikentyä ilmastonmuutoksen myötä esimerkiksi kuumuuden ja lisääntyneen sairastavuuden vuoksi. Toisaalta paljon riippuu myös siitä, millaisia sopeutumistoimia tehdään, VATT:n Marita Laukkanen sanoo.
 7. Iskuja valtioiden talouteen
 Suomen talous kärsii mallinnusten mukaan ilmastonmuutoksesta vähemmän kuin maailman maat keskimäärin. Tuotteiden tarjontaketjut ovat kuitenkin maailmanlaajuisia, jolloin yhden maan ongelmista tulee kaikkien maiden ongelma, huomauttavat Etlan Markku Lehmus, SAK:n Anni Marttinen ja VATT:n Marita Laukkanen. Antti Haanpää / Yle, SAK, Kristofer Andersson / Yle
 Jo päätetyillä ilmastotoimilla maailmanlaajuinen talouskasvu  saattaa heikentyä . Ilman mitään toimenpiteitä kurssin kääntämiseksi lasku voi nousta moninkertaiseksi.
 Suurimmassa vaarassa ovat useiden ilmastotyyppien maat kuten Kiina, Venäjä tai Afrikan manner. Etelässä talousriski on suurempi kuin pohjoisessa.
 Tuoreen  tutkimuksen mukaan  ilmastonmuutos voi heikentää etenkin sellaisten sääilmiöille herkkien valtioiden rahoitusasemaa, jotka eivät ole valmistautuneet lämpenemisen seurauksiin.
 – Pidemmän aikavälin ennusteissa ilmastonmuutos näkyy erityisesti monissa nousevissa talouksissa, joissa vaikkapa maatalouden tuotanto-olosuhteet heikentyvät, Nordean Tuuli Koivu sanoo.
 Moni Ylen haastattelema ekonomisti neuvoo Suomenkin päättäjiä kartoittamaan oman maan haavoittuvuudet.
 Sveitsiläisen  Swiss Re -jälleenvakuutusyhtiön mukaan  Suomi kuuluu talouksiin, jotka selviävät ilmastokriisistä muita kuivemmin jaloin. Se ei kuitenkaan tarkoita Suomen olevan suojassa ilmastoriskeiltä, SAK:n ekonomisti  Anni Marttinen  korostaa.
 Ilmastoriskejä liittyy niin kansainväliseen kauppaan, tuotantoketjuihin kuin maailman muuttoliikkeisiinkin eli ilmastopakolaisuuden yleistymiseen.
 – Ilmastotoimilla voimme vaikuttaa omaan ja muun maailman kykyyn vähentää ilmastoriskejä. Jos ilmaston lämpenemistä ei pysäytetä, maailman talousjättien ilmastoriskit näkyvät myös Suomessa, Marttinen ennakoi.
 8. Talouden mittaristo uusiksi
 EVA:n Sanna Kurrosen mukaan taloustieteessä  haetaan jo  uusia tapoja huomioida biodiversiteetti ja talouden luontovaikutukset kansantalouden tilinpidossa.
 Luonnon monimuotoisuuden ja ilmaston tila on syytä ajatella luontovarallisuutena, jonka kuluminen pitäisi Kurrosen mielestä ottaa huomioon.
 – Ilmastopäästöille mittareita on jo, mutta luontokadon osalta mittaristo on vielä pahasti vajavainen, hän sanoo.
 Ongelman "mittaluokka, monimutkaisuus ja aikajänne" ovat sellaisia, että Kuntarahoituksen pääekonomisti  Timo Vesalan  mielestä ne vaikuttavat talouden skenaarioihin useiden vuosien ja vuosikymmenten perspektiivillä.
 – Talouden suhdanne-ennusteissa aikahorisontti on nyt tähän [ilmastonmuutokseen] suhteutettuna kovin lyhyt, yleensä pari kolme vuotta, Vesala sanoo.
 9. Suomen metsätalous muuttuu
 Muiden raaka-aineiden ohella ilmastonmuutos voi tuoda häiriöitä puumarkkinoille. Suomen metsäsektori on toistaiseksi välttynyt pahoilta tuhoilta, jotka ovat koetelleet monia muita maita.
 – Pitkät hellejaksot nostavat niiden todennäköisyyttä, joten alalla luonnollisesti mietitään varautumista, Metsäteollisuus ry:n pääekonomisti  Maarit Lindström  sanoo.
 Ääri-ilmiöt ovat yllättäviä, ja siksi niiden ottaminen huomioon lyhyen aikavälin talousennusteissa on vaikeaa.
 – Metsänomistajat käyttävät vakuutusturvaa aiempaa enemmän esimerkiksi myrsky- ja tuulituhojen, metsäpalojen ja eläintuhojen kattamiseksi, Lindström kertoo.
 Ilmastonmuutos vaikuttaa talouden rakenteisiin myös niin, että puupohjaisten tuotteiden kysyntä kasvaa. Se kasvattaa suomalaisen metsäteollisuuden markkinoita maailmalla.
 Suomalaiset metsänomistajat taas voivat hyötyä, jos täkäläisiä metsiä luokitellaan ilmastonmuutoksen edetessä arvokkaiksi hiilivarastoiksi. Silloin puiden jättäminen pystyyn voi olla kannattavampaa kuin niiden kaataminen.
 10. Tulevaisuus on sumuisempi
 Ilmastonmuutos pitää jatkossa ottaa nykyistä paremmin huomioon etenkin pitkän aikavälin talousennusteissa, arvioivat Kuntarahoituksen Timo Vesala, Helsingin kaupungin Mikko Kiesiläinen ja Akavan Pasi Sorjonen. Silja Viitala / Yle, Jari Kovalainen / Yle
 Ilmastonmuutos on pidemmän ajan ilmiö, joka on todella vaikea upottaa tyypillisiin talousennusteisiin, Akavan pääekonomisti  Pasi Sorjonen  arvioi. Se olisi kuitenkin tärkeää etenkin pitkissä ennusteissa.
 – On selvää, että pitkän aikavälin ennusteissa ilmastonmuutos otetaan jatkossa huomioon, vaikka se luultavasti on hyvin vaikeaa, Sorjonen sanoo.
 Samaa mieltä on STTK:n pääekonomisti  Patrizio Lainà . Lyhyen aikavälin ennusteisiin ilmastonmuutos ei tätä nykyä juuri vaikuta.
 Sään ääri-ilmiöiden aiheuttamat vahingot eivät näy bruttokansantuotteessa, ja niiden korjaaminen pikemminkin kasvattaa taloutta. Kun taloja vajoaa tulvassa mutaan, se on niiden omistajien varallisuustappio. Kun tilalle rakennetaan uusia taloja, se kasvattaa bruttokansantuotetta.
 Pidemmän aikavälin ennusteisiin ilmastonmuutoksen sen sijaan pitäisi vaikuttaa hyvinkin paljon, Lainà arvioi.
 – Useimmat pitkän aikavälin ennustemallit ovat vielä erittäin puutteellisia, eikä ilmastonmuutos tai sen ehkäiseminen näy käytännössä mitenkään esimerkiksi valtionvarainministeriön kestävyysvajetta koskevissa laskemissa. Tässä olisi erittäin paljon parannettavaa, Lainà arvostelee.
 Nordean Tuuli Koivun mukaan ilmastonmuutos tulee toistaiseksi talousennusteisiin kiertoreittiä.
 – Panostukset ilmastonmuutoksen torjuntaan vaikkapa EU:n elvytysrahaston kautta ovat mukana tuoreissa ennusteissamme, Koivu kertoo. Esimerkiksi tulvien aiheuttamat uudelleenrakennustarpeet Saksassa lisäävät hieman Suomen vientikysyntää.
 Myös OP:n Reijo Heiskanen uskoo, että talouden ennustaminen kehittyy ilmastonmuutoksen edetessä.
 – Pidemmällä aikavälillä joudumme pohtimaan ilmastonmuutoksen aiheuttamia riskejä, ja tekemään siihen liittyviä stressitestejä, ja pohtimaan eri skenaarioissa niin talouskasvuun positiivisesti kuin negatiivisestikin vaikuttavia tekijöitä, Heiskanen sanoo.
 11. Lopulta hyvinvointi lisääntyy
 Pitkällä aikavälillä hiilineutraaliuden saavuttaminen parantaa ihmisten hyvinvointia, kun ilmastonmuutoksen aiheuttamat pahimmat kielteiset vaikutukset saadaan torjutuiksi.
 Panostukset ilmastonmuutoksen hillitsemiseen avaavat mahdollisuuksia, Kuntarahoituksen Timo Vesala sanoo.
 Jotta ekologisesta kriisistä saadaan ote, tarvitaan tulevina vuosina talouden rakennemuutosta. Se edellyttää suuria investointeja ja roimasti uutta tutkimusta.
 – Investoinnit vihreään siirtymään voivat kiihdyttää innovaatioita ja tuottavuutta, ja edesauttaa siten pääsemistä paitsi kestävämmälle myös korkeammalle pitkän aikavälin kasvu-uralle, Vesala sanoo.
 Investoinnit ovat kapitalistisen rahatalouden moottori, kun ne luovat talouteen tuloja, Jussi Ahokas selittää.
 – Investointisektorilta kysyntää leviää siten kulutustavara- ja palvelualoille, ja hyvän kehä taloudessa on valmis. Jos ekologinen jälleenrakennus lähtee käyntiin, voi olla, että kasvuennusteet muuttuvat pysyvästi korkeammiksi kuin mihin on viime vuosikymmeninä totuttu, Ahokas visioi.
 Sanna Kurrosen mielestä Suomella on mahdollisuus teknologisen osaamisensa ansiosta olla tässä "globaalissa megatrendissä" mukana, ja saada siitä kokoaan suurempi osuus. Näin ilmastonmuutoksen torjunnasta voi tulla Suomelle myös kasvun lähde.
 Lue lisää:
 Ilmaston lämpeneminen tuskin pysähtyy tavoiteltuun 1,5 asteeseen – kansainvälinen ilmastopaneeli luo hälyttävän kuvan uudella raportillaan
 Tulvat yleistyvät ja kuivia jaksoja tulee lisää Suomeenkin – "Kaikki on silti meidän käsissämme", asiantuntijat tiivistivät ilmastoraportin viestin
 Uusi raportti: Tiukat ilmastotavoitteet ja talouskasvu voidaan yhdistää – näillä toimilla se onnistuu, jos onnistuu

Ekonomistit Ylelle: Ilmastonmuutoksesta on tulossa sokki taloudelle, ja se voi vaikuttaa kaikkeen hinnoista veroihin – katso 11:n ison muutoksen lista


Summary: Ruoan hinta on nousussa ja venäläisten reaalitulot laskussa. Palkasta kuluu yhä suurempi osa ruokaan. Pieni joukko urbaaneja edelläkävijöitä hakee luomua, ja heille kehitetään nyt erilaisia palveluita.

PLEŠKI, MOSKOVAN ALUE  Kaaliperhosia lentelee rikkaruohoja kasvavan porkkanamaan yllä. Sää on vihdoin pilvinen, mutta maaperä kaipaisi kunnon sadetta Pleškin kylässä, noin 150 kilometrin päässä Moskovasta.
 Vasilkin luomutilan omistaja  Natalja Penkova  repäisee maasta heiveröisen porkkanan ja kehottaa haistamaan sitä.
 – Satoa ei tule kovin paljon, mutta kuuma sää on tehnyt näistä tosi makeita, hän sanoo.
 Vasilkin luomutilan omistava Natalja Penkova ei kastele peruna- ja juurespeltojaan, sillä hän pyrkii omien sanojensa mukaan välttämään tehoviljelyä.  Grigori Vorobjov / Yle
 Pian myös moskovalaiset voivat seurata näiden porkkanoiden ja tilan muiden tuotteiden kasvamista reaaliajassa. Ainakin, jos Sreda-kasvuyrityksen suunnitelmat toteutuvat.
 Moskovalainen startup-yritys kehittää nettipalvelua, jonka avulla asiakas voi tilata luomuviljelijän kasvattamaan itselleen haluamiaan kasviksia. Myöhemmin sadon kypsymistä voisi seurata myös kameroiden tai droonien avulla.
 – Voit itse valita maanviljelijän, jolle uskot valitsemiesi kasvisten tuottamisen. Myöhemmin saat kotiin toimitettuna varmasti luomuruokaa, Sreda-kasvuyrityksen operatiivinen johtaja  Jelena Letunovskaja  selittää.
 Palvelu on suunnattu miljoonakaupungin laatutietoisille kuluttajille.
 Luonnonmukainen viljely ei ole Venäjällä erityisen suosittua, mutta kuluttajien kiinnostus luomutuotteita kohtaan on kasvussa. Pandemia on saanut ihmiset ajattelemaan aiempaa enemmän terveyttään. Luomu vetoaa myös moniin, jotka ovat huolissaan ruokaväärennöksistä.
 Kasvisten hinnat nousseet huimasti
 Vain harva kuitenkaan pystyy varmistamaan ruokansa laadun maksamalla siitä enemmän.
 Se johtuu osin siitä, että peruselintarvikkeidenkin hinnat ovat Venäjällä noussut viime aikoina paljon, paikoin jopa kymmeniä prosentteja.
 Vasilkin luomutilalla porkkanat ja punasipulit ovat tänä vuonna pieniä, mutta niissä on paljon makua.  Grigori Vorobjov / Yle
 Erityisen  paljon ovat kohonneet  niin kutsuttujen borssikeittokasvisten eli punajuuren, porkkanan ja perunan hinnat. Ne kaikki nousivat vuoden alkupuoliskolla 50–70 prosenttia.
 Venäjän tilastokeskuksen mukaan kokonaisuudessaan elintarvikkeiden hinnat nousivat ensimmäisellä vuosipuoliskolla 7,3 prosenttia. Moni kuitenkin pitää virallisia lukuja kaunisteltuina.
 Osin kallistuminen on johtunut kausivaihtelusta. Asiaan vaikuttavat myös muun muassa poikkeukselliset sääolosuhteet, pandemian sekoittamat kuljetusreitit ja kausityömarkkinat sekä inflaatio ja ruplan arvon heilahtelu.
 Taustalla ovat myös Venäjän vuonna 2014 Euroopan unionille määräämät vastapakotteet. Venäjä vastasi elintarvikkeiden tuontikielloilla sen jälkeen, kun länsi julisti pakotteita Venäjälle Krimin valtauksen ja Itä-Ukrainan sodan vuoksi. Vastapakotteet supistivat tarjontaa ja vähensivät kilpailua Venäjällä. Tämä näkyy paikoin edelleen aiempaa korkeampina hintoina.
 Luomutilan omistavan Natalja Penkovan mukaan ratkaisu olisi tuotannon lisääminen Venäjällä. Siihen tarvittaisiin valtion lisätukea maanviljelijöille ja rappeutuneen infrastruktuurin kunnostamista.
 Myös presidentti  Vladimir Putin  korosti kesäkuun lopussa  kyselyohjelmassaan  oman ruokatuotannon tärkeyttä. Lipetskin kaupungissa sijaitsevasta ruokakaupasta yhteyttä ottanut nainen ihmetteli Putinille, kuinka ecuadorilaisia banaaneja myydään halvemmalla kuin naapurialueella tuotettavia porkkanoita.
 Punakaali on yksi useista Vasilkin luomutilalla kasvatettavista kaalilajeista. Grigori Vorobjov / Yle
 Venäläisten tulot alimmillaan vuosikymmeneen
 Ruoka on kallistunut myös muualla maailmassa. Venäjällä tilanne on kuitenkin erityisen vaikea, sillä kansalaisten  tulotaso on polkenut  jo vuosia paikallaan.
 Korona painoi venäläisten reaalitulot tammi-maaliskuussa alimmilleen yli kymmeneen vuoteen.
 Venäjän  tilastokeskuksen mukaan  huhti-kesäkuussa reaalitulot nousivat ensimmäistä kertaa pandemian aikana. Keskimäärin venäläisten tulot ovat nyt vajaat 38 000 ruplaa eli noin 440 euroa kuukaudessa.
 Vasilkin tilan työntekijä Tatjana Bogdanova pesee kurkkuja ennen niiden suolaamista. Grigori Vorobjov / Yle
 Samaan aikaan tuloerot kasvavat. Kaikkein syvin kuilu on Moskovassa.
 Tuore  tutkimus kertoo , että pääkaupungissa palkkaero köyhimpien ja rikkaimpien välillä on 18-kertainen. Kymmenen prosenttia vähiten tienaavista moskovalaisista saa keskimäärin noin 230 euroa vastaavan kuukausipalkan, kun taas rikkaimmat yli 4 000 euroa vastaavan summan kuukaudessa.
 Puolet tuloista kuluu ruokaan
 Reaalitulojen lasku ja ruoan hinnan nousu ovat johtaneet siihen, että venäläiset  käyttävät yhä suuremman  osuuden varoistaan ruokaan.
 Heinäkuussa julkaistun  kyselyn mukaan  yli 60 prosentilla venäläisistä menee noin puolet kuukausituloista ruokaan. Noin joka kuudes vastaajista kertoi kuluttavansa lähes kaikki tulonsa elintarvikkeisiin.
 Luomukasviksia kuluttajille myyvästä Sredasta myönnetään, ettei yritys kilpaile hinnoissa halpojen markettien kanssa. Sredan operatiivinen johtaja Jelena Letunovskajakehottaa katsomaan hintoja syvemmälle.
 – Kun ymmärtää tuotteidemme laadun, niiden hankkiminen kannattaa kenelle tahansa. Hyöty on siinä, että ne ovat ravitsevia, ja energian lisäksi ne tuovat mielihyvää, Letunovskaja kehuu tuotteitaan.
 Jelena Letunovskaja (oik.) on aloittanut tänä vuonna yhteistyön Natalja Penkovan luomutilan kanssa. Tuotteita myydään tällä hetkellä Sreda-yrityksen verkkokaupassa. Grigori Vorobjov / Yle
 Maanviljelijöille taas yrityksen ennakkotilausmalli takaa Letunovskajan mukaan tasaisemmin tuloja. Asiakkaat maksavat tilauksen jo ennen kylvöä, jolloin rahaa tulee myös satokauden ulkopuolella.
 Oman sadon kasvun seuraaminen etänä kännykän ruudulta saattaa kuulostaa asiaan vihkiytyneiden hifistelyltä. Letunovskajan mukaan kyse on kuitenkin luottamuksesta.
 Kameroiden avulla kuluttajille voidaan osoittaa läpinäkyvästi luomutuotteiden alkuperä, hän sanoo.
 – Sanotaan, että helpoin tapa myydä moskovalaisille "luomua" on ostaa vihannestukusta tehokasvatettuja kasviksia ja myydä ne eteenpäin moninkertaisilla hinnoilla, Letunovskaja huomauttaa.
 Kiinnostaisiko sinua itse valita maanviljelijä, joka tuottaisi sinulle vihanneksia? Voit keskustella aiheesta tiistaihin 24.8. klo 23 saakka.
 Lisää aiheesta:
 Venäjän keskuspankki vaatii parempia toimia ruuan hinnan suitsimiseksi
 Etsin koti-ikävääni tuttuja elintarvikkeita, mutta mitä suomalaista lopulta löysin venäläisestä lähikaupastani?
 Mistä maailma puhuu -podcast: Talous ja kuolema – Miten Venäjällä voidaan kertoa niin suuria valheita?

Venäjällä voi pian tilata luomupaprikan ja seurata sen kasvua reaaliajassa, jos on varaa – ruoka on nyt huippukallista


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet nopeasti.

Ekonomistikysely: Ilmastonmuutoksesta on tulossa sokkeja taloudelle
 Tulevan talouskehityksen ennakoinnista on tullut ilmastonmuutoksen vuoksi selvästi aiempaa hankalampaa. Poliittisten päättäjien kannattaisikin arvioida talouden muutostarpeet nyt, jotta esimerkiksi äärisääilmiöt tai raaka-ainepula eivät pääse yllättämään. Taloudessa voi olla edessä sokkeja ja jopa jonkinlainen vallankumous.  Kysyimme muutoksesta 14 ekonomistilta .
 Sähköratavaurio vaikuttaa aamun junaliikenteeseen
 Useita kaukoliikenteen junia on peruttu aamulta, eikä korjaavia kuljetuksia ole saatavilla. Pyry Sarkiola / Yle
 Sähköratavaurio on keskeyttänyt junaliikenteen Parkanon ja Seinäjoen välillä. Useita aamun kaukoliikennevuoroja muun muassa Vaasasta ja Oulusta Tampereen suuntaan on peruttu, eikä korjaavia kuljetuksia ole saatavilla. Tilanteella on vaikutuksia myös Helsingistä lähteviin aamujuniin. Arvion mukaan vaurio saadaan korjattua kello 12 mennessä. Voit lukea tuoreimmat uutiset  täältä .
 Suojelukoirakohun järjestöt opettavat, miten koiria koulutetaan ilman väkivaltaa
 Saksanpaimenkoiraliiton Kouvolan-puheenjohtaja Petri Rautio korostaa pentukoulutuksen merkitystä. Kouvolan paikallisjaosto ei ollut osallisena viime talven suojelukoirakohussa, eikä suojelu kuulu Kouvolan osaston lajivalikoimaan. Kuvassa myös Petri Raution 2,5-vuotias Jyllis. Pyry Sarkiola / Yle
 Koirajärjestöt ovat aloittaneet koiranohjaajille suunnatun eettisen koulutuksen. Sen taustalla ovat viime talvena paljastuneet tapaukset väkivaltaisista koulutusmenetelmistä suojelukoiraharrastuksessa. Kennelliiton, Suomen palveluskoiraliiton ja Saksanpaimenkoiraliiton eettisen koulutuksen on kesän aikana  suorittanut runsaat 1 100 koiraharrastajaa .
 Venäjällä yhä suurempi osa tuloista kuuluu kallistuvaan ruokaan
 Vasilkin luomutilalla porkkanat ja punasipulit ovat tänä vuonna pieniä, mutta niissä on paljon makua.  Grigori Vorobjov / Yle
 Yhä isompi osa venäläisten tuloista  hupenee ruokaan . Ruoan hinta on noussut samalla, kun reaalitulot ovat laskeneet. Maksukykyisille ruokavalikoima on kasvanut ja kohentunut. Laatutietoisille kuluttajille kehitetään jopa palvelua, jossa he voivat tilata netistä tiettyä luomukasvista viljelijältä ja valvoa sen kasvua nettikameran tai droonin välityksellä.
 Sää poutaantuu vähitellen sateiden jälkeen
 Nina Karusto / Yle
 Maanantai on vielä pitkälti sateinen maan itäosassa ja Kainuussa, ajoittain vettä voi tulla runsaasti. Lännessä ja pohjoisessa sää on pääosin poutaista ja illan aikana poutasää yltää myös itään. Pohjoisesta Suomeen kuitenkin virtaa kylmää ilmaa.
 Lue lisää Ylen  sääsivuilta .

Herätys: Ilmastonmuutoksesta useita taloussokkeja, kohut johtivat koirien eettiseen koulutukseen, vaurio sekoittaa aamun junaliikennettä


Summary: Koiraharrastajien liittojen eettisen koulutuksen on läpäissyt noin tuhat harrastajaa. Suojelukoirat ovat kesän jälkeen ensi kertaa tositoimissa elokuun lopun SM-kisoissa.

Koirajärjestöt ovat aloittaneet koiranohjaajille suunnatun eettisen koulutuksen.
 Sen taustalla ovat viime talvena paljastuneet tapaukset väkivaltaisista koulutusmenetelmistä suojelukoiraharrastuksessa.
 Kennelliiton, Suomen palveluskoiraliiton ja Saksanpaimenkoiraliiton järjestämän eettisen koulutuksen on kesän aikana suorittanut runsaat 1100 koiraharrastajaa.
 – Se on hyvä alku. Kurssit ovat kiinnostaneet, sanoo toimistopäällikkö  Maarit Saarto  palveluskoiraliitosta.
 Palveluskoiraliitosta koulutukseen osallistui vajaat 400 suojelukoiraharrastajaa. Liitolla on kymmeniätuhansia jäseniä noin 260 jäsenyhdistyksessä. Jäsenistä vain osa harrastaa suojelua.
 Saksanpaimenkoiraliitosta eettisen koulutuksen käyneitä on noin 800. Liitto on lähettänyt kurssikutsun kaikille jäsenilleen, joita on noin 3000. Yhdistyksiä on lähes 50.
 Kennelliitto, Suomen Palveluskoiraliitto ja Saksanpaimenkoiraliitto ovat aloittaneet suojelukoiraharrastajille suunnatun eettisen koulutuksen. Koulutus suunnataan jatkossa myös muiden koiralajien harrastajille. ergey Tikhomirov / AOP
 Alkuvaiheessa koulutus on suunnattu suojelukoiraharrastajille, myöhemmin myös muita lajeja liitoissa harrastaville.
 Eettinen koulutuksen tavoitteena on kitkeä kaikki epäeettinen toiminta pois harrastuksesta.
 Oikeutta eläimille -järjestön kaksi vuotta sitten salaa kuvaamat videot paljastivat koulutustilanteita, joissa koiria potkittiin, lyötiin ja niille annettiin sähköiskuja. Yle julkaisi videot helmikuussa.
 Videoiden julkaisu johti rikostutkintaan Itä-Uudenmaan ja Lounais-Suomen poliisissa. Paimiossa ja Loviisassa kuvattujen tapahtumien esitutkinta on yhä kesken.
 Suojeluharrastukseen tiukemmat lupaehdot
 Suojelukoirien ohjaajien pätevyysvaatimukset tiukentuvat syksyllä.
 Syyskuun alusta lähtien suojelulisenssin hankkivalla koiranohjaajalla vaaditaan eettisen koulutuksen lisäksi allekirjoitettu sitoumus koiran hyvinvoinnin edistämiseksi.
 Uusia lisenssejä palveluskoiraliitto ryhtyy myöntämään 1. syyskuuta alkaen.
 Pentukoulutusta SPL Kouvolan harjoituskentällä. Saksanpaimenkoiraliiton Kouvolan alajaosto on keskittynyt mm. pentukoulutukseen sekä bh-koulutukseen, joka valmistaa esimerkiksi palveluskoirakokeisiin. Pyry Sarkiola / Yle
 Kahdeksan kohdan sitoumuksessa koiran omistaja tai haltija muun muassa vakuuttaa olevansa selvillä eläinsuojelulain sisällöstä. Lisäksi ohjaajan on sitouduttava asettamaan koulutettavan koiran hyvinvointi aina etusijalle ja keskeyttämään harjoituksen, mikäli näkee koiraa kohdeltavan sääntöjen vastaisesti.
 Eettinen koulutus on verkkokurssi, joka sisältää asiantuntijaluentoja muun muassa eläinsuojelulaista sekä eläinten käyttäytymistutkimuksesta.
 Kurssia ei pääse läpi pelkästään luennot kuuntelemalla. Koulutus sisältää tentin ja kirjoitustehtävän. Aiheina on muun muassa etiikka ja moraali sekä niiden soveltaminen eläinten koulutuksessa.
 Viikoittain alkavat kurssit jatkuvat pitkin syksyä. Kurssin suorittaminen kestää viikon.
 Oikeutta eläimille -järjestö suhtautuu kriittisesti koiraliittojen reagointiin väkivallan kitkemiseksi. Viimeksi elokuun alussa järjestö vaati koiraliittoja puuttumaan väkivallan kulttuuriin ja tekemään aidon muutoksen suojelukoiratoiminnan sisällä.
 Järjestön mukaan sen vaatimuksiin ei ole reagoitu riittävästi.
 Koulutus herätti ajatuksia
 Kouvolalainen koiraharrastaja  Petri Rautio  osallistui eettiseen koulutukseen jo sen ensimmäisessä aallossa huhtikuussa. Kurssille osallistui 153 henkilöä, muun muassa tuomareita ja maalimiehiä.
 Rautio on saksanpaimenkoiraliiton Kouvolan jaoston puheenjohtaja ja koulutusvastaava. Koulutus suunnattiin myös saksanpaimenkoiraliiton alajaostojen puheenjohtajille.
 Kouvolan alajaosto ei ollut osallisena viime talven kohussa. Suojeluharrastus ei kuulu sen lajivalikoimaan. Jaosto on keskittynyt muun muassa pentukoulutukseen sekä bh-koulutukseen, joka antaa valmiudet osallistua mm. palveluskoirakokeisiin.
 Petri Rautio kehuu kurssia. Hän sanoo sen herättäneen ajatuksia esimerkiksi koiran henkisen fyysisen ja psykososiaalisen hyvinvoinnin edistämisestä.
 – Näitä teemoja on tarkoitus tuoda esille myös täällä omissa koulutuksissamme, sanoo 30 vuotta koiria harrastanut Petri Rautio.
 Saksanpaimenkoiraliiton Kouvolan puheenjohtaja Petri Rautio korostaa pentukoulutuksen merkitystä. Kouvolan paikallisjaosto ei ollut osallisena viime talven suojelukoirakohussa. Suojelu ei kuulu Kouvolan osaston lajivalikoimaan. Kuvassa myös Petri Raution 2,5 vuotias Jyllis. Pyry Sarkiola / Yle
 Saksanpaimenkoiraliiton Kotkan alajaoston puheenjohtaja  Harriet Läike  pitää hyvänä asiana, että eettinen koulutus järjestetään.
 – Koulutuksen sisältö ei sinänsä suuria uutuuksia tarjonnut, mutta on hyvä, että asioita alleviivataan, hän sanoo.
 Läikkeen johtama osasto oli toinen keväällä toimintakiellossa ollut saksanpaimenkoiraliiton alajaosto. Kotkan alaosaston päälajina on nimenomaan suojelu. Noin 60 jäsenestä aktiivisia harrastajia on arviolta puolet.
 Läike ei osaa tarkkaan sanoa, kuinka moni Kotkan jaoston suojelukoiraharrastajista on käynyt eettisen koulutuksen.
 – Suurin osa kuitenkin, hän toteaa.
 Suojelukoiraharrastajat ovat ensi kertaa kesän jälkeen tositoimissa elokuun viimeisenä viikonloppuna, kun lajin suomenmestaruuskilpailut pidetään Hyvinkäällä.

Suojelukoirakohussa ryvettyneet järjestöt opettavat nyt, miten koiria koulutetaan ilman väkivaltaa: "Ihan hyvä, että asioita alleviivataan"


Summary: Kasvoitko kummallisessa kodissa? Liisa Kuusipalo on nähnyt läheltä satoja selviytymistarinoita lapsuuden traumoista.

Ihmiset ovat hyviä.
 Ihmisessä piilee valtavat voimat muuttaa elämäänsä paremmaksi.
 Aina, ihan aina, on toivoa.
 Näin ajattelee  Liisa Kuusipalo , 62. Ajattelu ei ole syntymälahjaksi saatu, vaan se on kovan työn tulosta.
 Ison osan elämästään Kuusipalo on nimittäin hävennyt itseään ja pelännyt muita ihmisiä. Hän kasvoi alkoholismin varjossa.
 Eikä ajattelun muutos perustu pelkästään omiin kokemuksiin. Kuusipalo on nähnyt aitiopaikalta, millaisia näkymättömiä kivireppuja moni meistä raahaa mukanaan. Ja mitä tapahtuu, kun reppu tipahtaa harteilta.
 Tervetuloa lepokoti Eheytykseen!
 Liisa Kuusipalo on taustaltaan biologi. Tutkijaluonne on oppinut, ettei kaikille asioille löydy tieteellistä selitystä.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Kyläkoulu kasvattaa nyt aikuisia
 Joensuusta ajetaan ensin puoli tuntia koilliseen Polvijärvelle ja siitä vielä parikymmentä minuuttia metsätaivalta. Soratie kääntyy pihaan. Koivukujan päästä löytyy Varosen vanha kyläkoulu, Liisa Kuusipalon koti.
 Keltaisen puutalon katon lappeista toinen on maalattu punaiseksi ja toinen vihreäksi. Ei elämässä kaiken tarvitse olla niin justiinsa.
 Ollaan biologin pihassa. Takapiha on pörriäisille ja perhosille varattu niitty. Elokuun lämpimässä siellä kukkii vaaleanpunainen malva. Tomaatit kypsyvät sairaalan laboratorion vanhoissa lasikaapeissa.
 Kyläkoulu kasvatti aikoinaan suurten ikäluokkien lapsia, sen jälkeen talossa toimi perhekoti. Nyt aikuiset kasvattavat täällä ryhmässä itseään.
 Kuusipalon koti on myös lepokoti Eheytys, jossa järjestetään aikuisten retriittiviikonloppuja 40 euron omakustannehintaan.
 Niihin kukaan ei tule huvin vuoksi, vaikka niissä on hauskaa. Niissä parannutaan, vaikka kukaan ei paranna.
 Varosen vanhan kyläkoulun pihassa on lampi. Retriiteissä monet ihastelevat rauhallista ympäristöä. Heikki Haapalainen / Yle
 Veikö tilan alkoholi, työ tai tunnekylmyys?
 Polvijärven AAL eli Alkoholistien aikuiset lapset -vertaistukiryhmä on järjestänyt lepokoti Eheytyksessä kymmenen viime vuoden aikana 72 viikonloppuretriittiä, tiheimmillään kerran kuukaudessa. Niihin on osallistunut yli 500 ihmistä. Toiminta on Suomessa ja maailmanlaajuisestikin ainutlaatuista.
 Liisa Kuusipalo on ollut paikalla jokaisena viikonloppuna. Hän on myös tehnyt kyselytutkimuksen AAL-ryhmiin eri puolilla Suomea osallistuneiden kokemuksista.
 Kasvoitko kummallisessa kodissa? Niin kysytään lepokoti Eheytyksen nettisivuilla. Joskus lapsuuden kokemukset ovat raskaita kantaa.
 Nimestään huolimatta AAL-vertaisryhmät on tarkoitettu muillekin kuin alkoholin varjossa kasvaneille. Tilan perheessä on voinut viedä jokin muu asia: esimerkiksi työ, uskonto, tunnekylmyys tai sairaus.
 Lapsen tarpeet ovat saattaneet jäädä huomiotta, vaikka vanhempien tarkoitus olisi ollut hyvä.
 Ryhmiä toimii noin 30 paikkakunnalla eri puolilla Suomea.
 Taide on Liisa Kuusipalolle tärkeää. Retriiteissä on purettu tunteita piirtämällä ja maalaamalla - vaikka vasemmalla kädellä tai jaloilla.
 Heikki Haapalainen / Yle
 – Mukaan pääsee niin, että tulee ryhmään ja sanoo, että tässä minä nyt olisin.
 Todellisuudessa Kuusipalo tietää, että kynnys ryhmään on korkealla.
 Moni sinnittelee lapsuuden taakkojen kanssa pitkään. Sitten jokin tiukka paikka elämässä, esimerkiksi avioero tai työttömyys, suistaakin arjen raiteiltaan.
 – Alkoholismi ja riippuvuudet ovat inhottavia sairauksia, joita sairastavat jäävät edelleenkin heitteille, pilaavat perheen elämän ja sairastuttavat keskimäärin 10 läheistään, Kuusipalo sanoo.
 Ulkopuoliselle ryhmätoiminta kuulostaa kuin salaseuralta: jokainen esittäytyy haluamallaan nimellä. Puheaika jaetaan kaikkien kesken tasan. Jos jotakuta itkettää, häntä ei rynnätä lohduttamaan. Ehdottomin sääntö on, että puheet jäävät ryhmään.
 Toiminta on hengellistä mutta ei uskonnollista. AAL:ssä uskotaan, että toipumisessa auttaa korkeampi voima. Silloin ihmisen ei tarvitse kantaa kaikkea yksin.
 – Voiman voi jokainen päättää itse. Jollekin se on jumala, toiselle ryhmän tuki, Kuusipalo sanoo.
 Kokoontumisista on muistona tehtävävihkoja.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Kaksi isoa menetystä kerralla
 Helmikuussa 1998 Liisa Kuusipalo neuloi ja tuijotti televisiosta Naganon talviolympialaisia. Tunti toisensa perään, kaikkia mahdollisia lajeja. Oikeastaan neulominen tai olympialaiset eivät kiinnostaneet häntä, mutta jotakin tekemistä piti keksiä. Olo oli niin ahdistunut, ettei kotoa pystynyt poistumaan.
 Elämänsä 40 ensimmäistä vuotta Kuusipalo oli pärjännyt. Painokkaasti ja isolla alkukirjaimella. Hän oli kasvanut siihen, että oli pärjättävä ja suoritettava eikä heikkoutta kannattanut näyttää. Väitöskirja oli viittä vaille valmis, kaikki neljä lasta toisella kymmenellä ja ruuhkavuodet helpottamassa.
 Sitten parisuhde päättyi petetyksi ja jätetyksi tulemiseen. Sen jälkeen joulukuussa Kuusipalon aiempi puoliso, lasten isä, kuoli auto-onnettomuudessa.
 Menetykset kiskaisivat maton alta niin, että Kuusipalo löysi itsensä tuijottamasta olympialaisia.
 Kuvakortit voivat auttaa tunnistamaan omia tunteita.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Häpeää ei paikannut parisuhde tai väitöskirja
 Omaa lapsuuttaan Kuusipalo oli toki pohtinut jo pitkään ennen romahdustaan. Esikoinen oli syntynyt hänen ollessaan 20-vuotias. Jo silloin hän tiesi, mitkä vanhempiensa virheet halusi itse välttää.
 Kuusipalo kasvoi viisilapsisen perheen toiseksi nuorimpana. Hän seurasi sivusta vanhempiensa tuskallisen hidasta itsemurhaa alkoholin kanssa. Lääkäriperheessä kulissit pysyivät pitkään pystyssä, mutta niiden takana koti kumisi tyhjyyttään. Vanhemmat eivät olleet tavattavissa, vaikka nämä paikalla olivatkin.
 Rippi- ja ylioppilasjuhlat jäivät pitämättä, koska vanhemmista ei ollut järjestäjiksi. Näkymättömästä lapsesta kasvoi arka ja pelokas aikuinen.
 – Käsitys itsestäni oli, että olen täysi mitättömyys. Sitä ei parantanut parisuhde eikä väitöskirja.
 Tarina on tuttuakin tutumpi. Tutkimusten mukaan häpeä, luottamuksen puute ja pelko kulkevat päihdeongelman varjossa kasvaneen lapsen mukana usein aikuisuuteen asti.
 Kun jää lapsena osattomaksi, on suurempi riski ajautua sivuhenkilöksi omassa elämässään. Liisa Kuusipalo on kuullut satoja tarinoita. Yksi yrittää miellyttää muita kaikin mahdollisin ja mahdottomin keinoin. Toista riivaavat viha ja katkeruus niin, että joka paikassa tulee riitaa. Yksi ei pärjää työelämän vaatimuksissa, toinen näännyttää itsensä työllä.
 Valo tulee olohuoneeseen koko seinän mitalta. Kuusipalo kasvattaa ikkunoiden ääressä pientä viidakkoa.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Munakello pirisi viiden minuutin välein
 Kun Naganon olympialaiset loppuivat, Kuusipalo päätti hakea apua. Hän päätyi AAL-ryhmän kokoontumiseen. Kokemus oli outo.
 Salin nurkasta levitettiin lattialle patjat, joille ihmiset kävivät makaamaan. Kuusipalo ei uskaltanut heittäytyä pitkälleen, mutta istahti omalle patjalleen.
 Sen jälkeen hän kuunteli. Munakello pirisi viiden minuutin välein ja puheenvuorot vaihtuivat.
 Ensimmäiset kerrat menivät itkiessä. Paine kattilassa oli niin kova, että se purkautui voimalla, kun oma puheenvuoro tuli.
 AAL-ryhmässä puhutaan yksin. Sääntöihin kuuluu, ettei kukaan kommentoi toisen puhetta tai esitä kysymyksiä. Kuusipalosta se oli äärimmäisen vapauttavaa. Kukaan ei tiennyt hänestä mitään eikä tehnyt ennakko-oletuksia.
 Hyvin pian Kuusipalo huomasi, että ryhmässä käynti helpotti omaa oloa. Mikä ihme tässä auttaa, hän pohti. Tutkijaluonne olisi kaivannut tieteellisiä perusteluja.
 Nyt Kuusipalo ajattelee, että ihme on ryhmä ja sen voima.
 – Missään muualla en ole kohdannut yhtä rehellistä ja avointa puhetta.
 Patjalla makoilukaan ei tunnu enää oudolta. Niitä on iso kasa myös Kuusipalon kotona, kyläkoulun jumppasalissa. Patjapalaverit ovat osa suomalaista AAL-perinnettä.
 – Rennossa asennossa kattoon tuijotellessa on helpompi puhua.
 Voimaa löytyy! Koulun vanhassa jumppasalissa on tangot ja puolapuut tallella.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Kuin näkkileipää jauhaisi
 Kuusipalon mielestä ryhmän voima piilee siinä, että oma taakka puolittuu, kun sen jakaa muiden kanssa. Usein ihmisen pitää puhua samoja asioita moneen kertaan, että ahdistuksen ja surun saa pilkottua riittävän pieneksi. Kuorma repussa kevenee.
 Toinen puoli toimintaa on vielä tärkeämpi ja samaan aikaan vaikeampi tehtävä: vastuun ottaminen omasta elämästä.
 Itsetutkistelun avulla omaa käyttäytymistä täytyy tarkastella kriittisesti ja pyrkiä tekemään elämään konkreettisia muutoksia. Kukaan ei anna valmiita vastauksia.
 Sellainen ei ole leppoisaa hommaa.
 – Itsensä muuttaminen on kuin pureskelisi valtavaa näkkileipää ilman juotavaa. Ei auta muu kuin jauhaa. Prosessia ei oikein pysty nopeuttamaan, Kuusipalo sanoo.
 Mutta aina voi valita, yrittääkö vai lyökö saman tien hanskat tiskiin.
 – Vanha AAL-takuu on, että jos ohjelman lopettaa, saa samat vanhat ahdistukset aivan yhtä tuoreina takaisin.
 Erään viikonlopun retriitissä ryhmä teki päivän vaelluksen Kolin kansallispuistoon. Jokainen täytti samalla omaa pientä tehtävävihkoa. Pirunkirkon luolassa sai päättää, mitä hankalaa tunnetta tai toimintamallia tänään työstäisi. Tarhapuron vesiputouksen maisemissa ylös kirjattiin, miten ongelma ilmenee käytännössä.
 Mäkränahon kauniilla niityllä pohdittiin, miten ja milloin ongelmaa on saanut pienemmäksi, ja Käräjäkivillä mietittiin, miten elämä muuttuu, kun ongelma ratkeaa. Päivän päätteeksi Ukko-Kolin huipulta aukesi näkymät kauas.
 AAL-kokousten ja itsetutkiskelun lisäksi lepokoti Eheytyksen retriiteissä tehdään usein taidetta – vaikka vasemmalla kädellä tai jaloilla – sekä leikitään ryhmässä.
 – Jotakin jännää tapahtuu. Perjantaina tänne kokoontuu ventovieraita ja sunnuntaina kotiin lähtee ystäviä.
 Virolainen metsäkissa teki kesällä pennut. “Se on pärjännyt äitiydessä hienosti”, Kuusipalo sanoo.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Nimi vei päiväntasaajalle
 Kuusipalon tekemän kyselytutkimuksen mukaan säännölliset AAL-kokoontumiset toivat vastaajille mielenrauhaa ja antoivat työkaluja toipumiseen. Moni koki, että vertaisryhmä auttaa eri tavalla kuin esimerkiksi psykoterapia.
 Kuusipalon omaan elämään AAL on tuonut valtavasti vapautta, iloa ja rohkeutta. Se ilmenee esimerkiksi niin, että kun kyläkoulun yläkerran wc kaipasi uutta laatoitusta, Kuusipalo tarttui empimättä laastiin ja laattoihin.
 Kaikkea voi tehdä ja kaikkea voi oppia.
 – Omien lasten saaminen pelasti minut viinalta. Lasten kanssa sain tehdä kaikkea hauskaa, mitä itse olisin toivonut. Minun kotiini eivät tulleet juominen, sössötys ja turvattomuus, Kuusipalo sanoo.
 Kun yksi hänen lapsistaan, Rosa Maria, täytti 30 vuotta, äiti ja tytär etsivät kartalta, löytyisikö maailmasta paikkaa, jolla olisi sama nimi kuin tyttärellä. Milagron kaupungista Ecuadorista löytyi Rosa Maria -niminen kaupunginosa. Sinne, päiväntasaajalle Etelä-Amerikkaan, äiti ja tytär matkasivat yhdessä.
 Aina voi keksiä unelmia, joita kohti mennä.

Liisa Kuusipalo raahasi samaa häpeää kuin tuhannet suomalaiset – sitten hiljainen ryhmä, patjat lattialla ja munakello pelastivat


Summary: Niin kutsutusta long covidista tiedetään vieläkin vain vähän. Varsinkin pikkulapsilta sitä on hankala tutkia, mutta joka tapauksessa kansainvälisetkin tutkimukset puhuisivat sen puolesta, että vain hyvin harvat lapset sairastuvat koronan pitkään muotoon.

Koronataudin pitkää oireyhtymää eli niin kutsuttua long covidia sairastaa Suomessa arviolta jopa tuhansia aikuisia. Lasten suhteen tilanne vaikuttaisi olevan paljon parempi.
 Long covidin ongelma on kuitenkin se, että oireisto on epämääräinen ja ne vaihtelevat potilaalta toiselle. Yleisimmät oireet ovat väsymys tai heikotus, lihaskivut, hengenahdistus sekä muisti- ja keskittymishäiriöt, jota kutsutaan joskus aivosumuksi. Myös monet kivut sekä esimerkiksi suolisto-oireet voivat jatkua vielä viikkoja tai jopa kuukausia koronataudin akuutin vaiheen paranemisen jälkeen.
 Varsinkin lapsilta pitkän covidin oireita on ollut hankala tutkia. Taudista tiedetään vielä vähän. Tutkimus perustuu usein oireiden kartoittamiseen kyselyjen avulla.
 – Se on oikeastaan asia, jossa on enemmän kysymyksiä kuin vastauksia. Koko long covid on vaikea hahmottaa, se on subjektiivinen kokemus. Ja mitä pienempiin lapsiin mennään, niin se on aika väkisinkin vanhempien arviota, sanoo Husin Uuden lastensairaalan lasten infektiolääkäri  Tea Nieminen .
 – Se tiedetään, että joillain lapsilla oireisto voi pitkittyä. Se on hyvin harvinaista alle 10-vuotiailla, ja teini-ikäisillä sitä on raportoitu joissain tutkimuksissa, Nieminen jatkaa.
 Murto-osa sairastuneista lapsista kärsii pitkään
 Lastensairaalassa on törmätty vain todella harvoihin pitkän koronan potilaisiin.
 – Yhden käden sormilla on laskettavissa ne tapaukset, joita on epäilty tai pidetty pitkänä koronana. Käytännössä he ovat olleet yli 10-vuotiaita, kertoo lasten infektiolääkäri Tea Nieminen.
 Tea Niemisen mukaan pikkulasten pitkittynyt koronatauti on todella harvinainen ja teini-ikäisilläkin sitä todetaan vain harvoin.  Mikko Kilpinen / Yle
 Kansainvälisissä tutkimuksissakin on havaittu, että vain harva koronatartunnan saanut lapsi on sairastunut taudin pitkään muotoon.
 – Tutkimuksessa ongelma on se, että oireista raportoidaan itse. Lasten vanhemmat tietävät, että lapsella on ollut korona, Nieminen huomauttaa.
 Esimerkiksi Britanniassa tehtiin iso tutkimus, jossa vanhemmat mobiililaitteilla raportoivat lapsen oireita. Vaikka sekin oli itseraportointia, oireita oli lapsilla vain vähän.
 – Pienemmillä oli minimaalisesti ja isommillakin todella vähän. Siellä saattaa olla yksi oire: väsymys, päänsärky tai hajuaistin menetys.
 Sveitsissä Zürichin yliopiston tutkijat puolestaan  kyselivät 6–16-vuotiaiden lasten vanhemmilta lasten oireita. 1 355 tutkittavan joukossa oli sekä koronavirukselle altistuneita lapsia että altistumattomia.
 Tutkimuksessa havaittiin, että yli neljä viikkoa kestävää oireilua oli täsmälleen saman verran molemmissa ryhmissä: yhdeksällä prosentilla koronavirukselle altistuneista ja kymmenellä prosentilla altistumattomista.
 Yli 12 viikkoa kestäneitä oireita oli hiukan enemmän altistuneilla, noin neljä prosenttia, kuin altistumattomilla, noin kaksi prosenttia. Oman arvion perusteella olonsa hyväksi tai erinomaiseksi arvioi 94 % koronavirukselle altistuneista lapsista.
 Saksassa Dresdenissä tehdyssä tutkimuksessa puolestaan  todettiin, että niin koronapositiivisten kuin koronanegatiivisten nuorten oireilussa esimerkiksi kipujen, väsymyksen, keskittymishäiriöiden tai lisääntyneen unentarpeen suhteen ei ollut eroja.
 Joka tapauksessa kaikki asiantuntijat ovat yhtä mieltä siitä, että tutkimusta lasten ja nuorten pitkän koronan oireista pitää lisätä.
 Hyperinflammatorinen oireyhtymä voi olla vaarallinen
 Suomessa koronan vuoksi sairaalahoitoon on joutunut vain muutamia kymmeniä lapsia. Uudessa lastensairaalassa on ollut koko epidemian aikana hoidossa noin parikymmentä lasta.
 – Aika monelta on otettu positiivinen koronatesti ilman että se olisi ollut sairaalaantulon syy. Heillä on ollut muita sairauksia tai tapaturmia, minkä vuoksi hoitoon on hakeuduttu, kertoo Nieminen.
 Koronatauti on lapsilla useimmiten varsin lieväoireinen tai jopa oireeton.
 – Päiväkotilapsethan sairastavat jonkinnäköisiä räkätauteja koko ajan. Kautta aikojen olen nähnyt vanhempia tuovan lapsia vastaanotolle sen takia, että heillä on pitkittynyttä yskää. Päiväkotilapsilla yskä monesti jatkuu, ja yhdestä ei ehdi toipua, kun toinen jo iskee. Korona ei juuri poikkea niistä muista, eli se näyttäytyy ihan samanlaisena kuin ne muutkin hengitystieinfektiot. Ilman testejä sitä ei välttämättä erottaisi muista lasten nuhakuumeista, Nieminen selventää.
 Tea Nieminen on lääkärinä hoitanut monenmoisia nuhakuumeita. Silti hänkään ei osaa arvella, miksi juuri korona ei leviä päiväkodeissa muiden infektiotautien tavoin.  Mikko Kilpinen / Yle
 Lapsilla on kuitenkin joskus todettu koronan jälkitautina niin kutsuttua hyperinflammatorista oireyhtymää, joka muistuttaa Kawasakin tautia. Se saattaa puhjeta noin kuukauden tai kuusi viikkoa koronan akuuttivaiheen jälkeen.
 – Lapsi on voinut sairastaa hyvinkin lievän koronan, ja sitten tulee systeeminen tulehdus, jossa on kuumetta, ihottumaa, voi olla monesti hyvinkin voimakkaana oireena vatsakipu.
 Sairaalaan lapsen voi viedä verenpaineen laskeminen. Lapsia pidetään sen vuoksi valvontaosastolla tai teho-osastolla.
 – Heidän keuhkofunktionsa ovat kuitenkin niin normaaleja, ettei siihen tarvita hengitystukea. Lapset ovat joskus hyvinkin kipeitä mutta pääsääntöisesti toipuvat ihan hyvin.
 Tauti voi olla kuitenkin potentiaalisesti hengenvaarallinenkin. Suomessa hoitoa saa hyvin.
 – Olen itse ajatellut niin, että kun meillä Suomessa sairaalaanpääsy on viiveetöntä, riski on aika olematon. Kuolemantapauksia on paikoissa, missä joudutaan lentokoneilla siirtämään sairaalaan.
 Aikuisten rokotukset suojelevat lapsia
 Aikuisten tutkimuksessa on todettu muun muassa se, että joissain tapauksissa long covidin jotkin oireet ovat helpottaneet koronarokotteesta. Rokote luonnollisesti suojaa myös koronataudin pitkältä muodolta.
 Alle 12-vuotiaiden rokottamista vielä pohditaan Suomessa. Infektiolääkärin mielestä lasten rokottaminen ei ehkä ole välttämätöntä.
 – En ihan automaattisesti ole sitä mieltä, että se on välttämättä tarpeen. Mutta katsotaan, tästähän tehdään ihan varmasti kaikki arviot. Minusta ei kuitenkaan ole itsestäänselvyys, että kaikki alle 12-vuotiaat pitäisi rokottaa, Tea Nieminen sanoo.
 Aikuisten rokottaminen on kuitenkin ehdottoman tarpeellista, hän lisää.
 – Tietysti pitää muistaa, että alle 12-vuotiaiden lasten vanhemmat pystyvät parhaiten suojelemaan lapsiaan ottamalla itse rokotteen. Lapsi yleensä saa tartunnan kotoaan. Se on se tavallisin paikka.
 Lue myös:
 Vanhemmat suhtautuvat 12–15-vuotiaiden koronarokotuksiin myönteisesti – ikäryhmän rokotukset etenevät joutuisasti
 Annamari Viljanen, 30, on sairastanut koronaa kymmenen kuukautta – pitkäkestoinen tauti voidaan leimata psyykkiseksi oireiluksi vaikka elinvaurioitakin esiintyy

Koronan pitkä oireyhtymä on harvinainen pikkulapsilla – uuden lastensairaalan infektiolääkäri: Tapaukset laskettavissa yhden käden sormilla


Summary: Verkkomedia iStories on tehnyt useita paljastusjuttuja Venäjän johdon korruptiosta. “Tämä on kunnia”, sanoo iStoriesin perustaja Roman Anin

Venäjän oikeusministeriö on lisännyt kaksi uutta mediaa listalle, joita maan hallinto pitää “ulkomaisina agentteina”.
 Ne ovat  tutkivaan journalismiin keskittyvä iStories  sekä televisiokanava Dozhd. Asiasta kertoi muun muassa kansainvälinen  tutkivan journalismin ryhmä ICIJ .  – Tämä on kunnia. Kaikki parhaimmat toimittajat ja mediat on lisätty jo aiemmin samalle listalle. Se on lista totuuden puhujista, jotka historia tulee varmasti muistamaan, sanoo iStoriesin perustaja ja tutkiva toimittaja  Roman Anin  Ylelle puhelimitse.
 Anin kertoo iStoriesin jatkavan työtään viranomaisten päätöksestä huolimatta.
 – Joudumme kertomaan jokaisen jutun tai jopa twiitin yhteydessä, että olemme “ulkomaisia agentteja”. Mutta se ei oikeastaan haittaa, sillä monet ihmiset pitävät sitä suorastaan luotettavuuden takeena, Anin sanoo.
 Anin ja muut iStoriesin työntekijät joutuvat raportoimaan seikkaperäisesti myös taloudellisista asioista kuten saamistaan tuloista Venäjän oikeusministeriölle.
 Mikäli niissä havaitaan lainvastaisuuksia, odottaa toimittajia ensin tuntuvat sakot. Rikkeiden toistuessa voidaan heidät tuomita enintään viiden vuoden vankeuteen.
 Roman Anin on kansainvälisen toimittajajärjestö ICIJ:n jäsen ja hän on tehnyt yhteistyötä myös Ylen tutkivan journalismin yksikön MOT:n kanssa.
 Istories on julkaissut useita laajoja selvityksiä, jotka käsittelevät Venäjän presidentin  Vladimir Putinin  hallinnon tai tämän lähipiirin korruptiota ja taloudellisia omistuksia.
 Venäjä kiristää otettaan mediasta
 Uutinen agenttilistalle ei tullut varsinaisena yllätyksenä. Venäjä on kiristänyt otettaan riippumattomasta mediasta selvästi viime kuukausina.
 Venäjä on muun muassa listannut neljä muuta riippumatonta mediaa “ulkomaisiksi agenteiksi”. Useat toimittajat ja  toimittajajärjestöt ovat vedonneet  Venäjän sananvapaustilanteen parantamiseksi viime aikoina.
 Roman Aninin perustama iStories on ollut viranomaisten hampaissa jo aiemmin ja Venäjän turvallisuuspoliisi FSB on seurannut Aninia vuosikausien ajan.
 – Päätös ei ollut yllätys, vaan osasimme odottaa sitä, Anin sanoo.
 Aninin mukaan mediaa vastaan tehdyt toimet kertovat Kremlin olevan peloissaan.
 – Vielä kymmenen vuotta sitten viranomaiset olivat luottavaisia siihen, että heillä on kansan tuki. Siksi he sallivat myös riippumattoman median olemassaolon.
 – Nyt kaikkeen, joka uhkaa valtaa, puututaan. On kyse sitten riippumattomasta mediasta tai riippumattomista poliitikoista, Anin sanoo Ylelle.
 Median vastaiset toimet on ajoitettu juuri ennen Venäjällä syyskuun 19. päivänä pidettäviä duuman vaaleja.
 Venäjän sananvapaustilanne on varsin heikko. Esimerkiksi  Toimittajat ilman rajoja  -järjestön arvion mukaan maailmassa on 149 maata, joiden sananvapaustilanne on parempi kuin Venäjän.

Venäjä jatkaa riippumattoman median vastaisia toimia – tutkivan journalismin verkkolehti nimettiin “ulkomaiseksi agentiksi”


Summary: Lauantaina joukko palestiinalaisia mielenosoittajia heitti palopommeja ja yritti kiivetä Gazan kaistan raja-aidan yli, johon Israelilaiset turvallisuusjoukot vastasivat tuliaseilla sekä kyynelkaasulla. Levottomuuksien takia Israel teki ilmaiskuja Gazan kaistalle.

Israelilaiset turvallisuusjoukot ja joukko palestiinalaisia mielenosoittajia ottivat lauantaina yhteen Gazan rajan tuntumassa.
 Viranomaisten mukaan yhteenotossa loukkaantui useita kymmeniä ihmisiä. Vakavasti loukkaantuneiden joukossa on ainakin israelilainen poliisi ja kaksi palestiinalaista mielenosoittajaa. Toinen heistä on 13-vuotias poika, joka oli saanut ampumahaavan päähän.
 Yhteenotossa joukko palestiinalaisia mielenosoittajia heitti palopommeja ja yritti kiivetä Gazan alueen raja-aidan yli, johon israelilaiset turvallisuusjoukot vastasivat ampumalla tuliaseilla sekä käyttämällä kyynelkaasua.
 Palestiinalaisten viranomaislähteiden mukaan ainakin 41 siviiliä loukkaantui yhteenotossa. Mielenosoituksen järjestäneen äärijärjestö Hamasin mukaan protestiin osallistui tuhansia ihmisiä.
 Israelin asevoimat kertoi, että satoja mellakoivia mielenosoittajia oli yrittänyt kiivetä Gazan kaistan pohjoisen raja-aidan yli. Mellakoitsijat olivat myös yrittäneet viedä israelilaiselta sotilaalta kiväärin.
 Asevoimien mukaan rajan yli oli myös ammuttu tuliaseella, jonka seurauksena rajaa vartioiva israelilainen poliisi haavoittui vakavasti.
 Israel vastasi ilmaiskuilla Hamasin kohteisiin
 Israelin puolustusministeri  Benny Gantz  kutsui lauantain tapahtumia erittäin vakaviksi ja sanoi Israelin reagoivan niihin.
 Israel teki ilmaiskuja äärijärjestö Hamasin kohteisiin Gazan kaistalla myöhään lauantai-iltana, kertovat sotilaslähteet.
 Israelin asevoimat kertoo  Twitterissä  iskeneensä neljään kohteeseen, jotka sen mukaan olivat Hamasin asevarastoja ja aseiden valmistuspaikkoja.
 Iskujen ei toistaiseksi ole kerrottu aiheuttaneen henkilövahinkoja.
 Israelin asevoimat ilmoittaa lähettäneensä lisäjoukkoja Gazan rajalla, ja Israelin mediassa kerrottiin Israelin asettaneen myös lisävoimia Rautakupoli-ohjustorjuntajärjestelmäänsä.
 Lauantain väkivaltaisuudet olivat pahimpien joukossa sitten toukokuussa solmitun tulitauon.
 Toukokuun lopulla Israel ja äärijärjestö Hamas sopivat tulitauosta 11 päivää kestäneiden sotatoimien jälkeen. Niiden aikana kuoli ainakin 260 palestiinalaista ja 13 israelilaista. Tulitauon jälkeen alueella on jälleen puhjennut väkivaltaisuuksia.
 Juttuun on lisätty kello 6.44 Israelin tekemät ilmaiskut ja armeijan varautuminen uusiin yhteenottoihin.
 Aiheesta lisää:
 Norjan suurin eläkerahasto veti sijoituksensa Länsirannan siirtokunnissa toimivilta yhtiöiltä
 Sadat osoittivat mieltä presidentti Abbasia vastaan Ramallahissa – Länsirannalla kytee tyytymättömyys palestiinalaishallintoon
 Israel on jatkanut ilmaiskujaan Gazan kaistalle reilu kuukausi sitten sovitun tulitauon jälkimainingeissa
 Israel vastasi Hamasin polttoilmapalloihin ilmaiskuin jo toistamiseen – sytyttävätkö puskapalot kipinän väkivaltaisuuksille uudelleen?

Gazan kaistalla jälleen väkivaltaisuuksia mielenosoituksen yhteydessä – kaksi palestiinalaista ja israelilainen poliisi loukkaantuivat vakavasti


Summary: Minulle lokakuu on kuukausista paras ja kaunein ja olen odottanut sitä siitä saakka, kun vuodenaika kallistui kevääseen, kirjoittaa Saastamoinen blogissaan.

Minä haistoin sen. Jo pari viikkoa sitten. Syksyyn kaatuneen kesän tuoksu oli selvä, ei siitä saattanut erehtyä.
 “Kyllä elokuu on kesäkuukausi!” ilakoivat kesää rakastavat rakkaani. Minä nyökkäilin, että juujuu ja kyllä on, miten vain tahdot. Mutta minä tiesin. Kesä oli karannut, se oli saanut tarpeekseen. Päättänyt, että on aika paeta ja palata ensi vuonna paremmalla ajalla.
 Mutta ei minua haittaa, pitäkööt kesänä.
 En tiedä, oliko se muutos ilmanpaineessa. Ilman kosteudessa. Tuulen suunnassa? En kyennyt erottelemaan, mikä oli muljahtanut syksyn suuntaan. Mutta jokin olosuhde, jonkin olomuoto oli liikahtanut tai muuttunut, ja syksyn tuoksu oli sen liikkeen oheistuotteena päässyt pakenemaan ilmaan. Tuoksua ei saanut peitettyä tuulisella päivälläkään, sillä se oli niin sankka ja selkeä, ettei tuuli saanut tuoksua hälvenemään.
 Kun se tuoksu nousi nenääni, tunsin helpotusta.
 Kesä on hötkyilyn, tempoilun ja riuhtomisen aikaa.
 Siinä missä kesäihmiset innostuvat , kun kesä porhaltaa syliin, synkkenee syysihmisen sisin. Edessä olisi taas kolme kuukautta ahdistuneisuutta, hikoilua, epämääräistä syyllisyydentuntoa ja riemun sietämistä. Ennen kaikkea näitä tuntemuksia kesä minussa herättää. Ehkä ne kaikki voi kiteyttää yhdeksi sanaksi, yhdeksi kokonaisvaltaiseksi tuntemukseksi: stressi.
 Kesä tarkoittaa suorituspaineita, suunnitelmia, aikatauluttamista ja ennustamista, sekä sääennusteisiin luottamista. Pakkaamista, purkamista, kantamista, liikkumista, soittelua ja pelkoa siitä, että kaikesta yrityksestään huolimatta jokin hurahtaa ohi.
 Tietysti kesä on myös lämpöä, vapaa-aikaa, yhdessäoloa ja kaikkea sitä hyvää, jota noiden suunnitelmien, aikataulujen ja suorituspaineiden palkintona saa. Mutta se on myös hötkyilyn, tempoilun ja riuhtomisen aikaa.
 Koska lokakuu on pettänyt jonkun odotukset?
 Minulle lokakuu on kuukausista paras  ja kaunein. Sillä lokakuu, se ei teeskentele. Lokakuu ei kumartele kenellekään, ei esitä parempaa kuin on. Se on vain lokakuu. Tuttavallisesti, kavereiden kesken, konstailematta. Vaakasuoraa vesisadetta, hyytäviä tuulenpuuskia, ehkä temperamenttisuutta osoittava yllättävä rännänläiskähdys.
 Ja kesä, se saattaa pettää. Tuhota odotukset kietoutumalla matalapaineen viittaan, olla tyystin piittamatta rantalomahaaveista ja antaa vain kylmän tuulen ujeltaa, sateen pieksäessä autioita uimarantoja, paiskoessa aurinkoisia päiviä varten ostettuja rantaleluja. Mutta koska lokakuu on pettänyt jonkun odotukset?
 Niinpä.
 Olen odottanut lokakuuta siitä saakka, kun vuodenaika kallistui kevääseen ja valo alkoi vihloa silmämunia.
 Mikä ihana ajatus  on lokakuu! Märkä maa imee itseensä kaiken sen ilmassa aiemmin huljunneen valon, ja yhtäkkiä on lupa ja mahdollisuus vetäytyä pois kaikesta. “Sinäkö vain rakastat sitten sitä, että kaikki kaunis katoaa ja kuolee?” tiedusteltiin minulta kerran, kun kuiskasin rakastavani lokakuuta. Aivan kuin se tekisi minusta jonkinlaisen hirviön. Ei. Minä rakastan lokakuuta siksi, että syksy antaa luonnolle ja meille ihmisille mahdollisuuden rauhoittua. Vetäytyä keräämään voimia uuvuttavan melskaamisen jälkeen.
 Ei luonto kuole, se vain vetäytyy koloihinsa.
 Ehkä rakkauteni syksyyn  on vain jonkinlainen oire. Ehkä epäsosiaalisuuden tai vetäytyväisen mieleni aikaansaama ruksutus rattaistossa. Jos rakastaisin ihmisiä ja melskettä, olisin sosiaalinen ja positiivisluonteinen, rakastaisin kai kesääkin? Niin sen täytyy olla, olen uskotellut itselleni.
 Olen minä yrittänyt. Rohkaissut mieleni, lähtenyt mukaan rientoihin, nauranut ja laulanut, kun muutkin niin tekevät. Mutta pieni ääni sisälläni on läähättänyt läkähtymäisillään, ja kun en ole päässyt mukaan, olen kateellisena ja pelonsekaisin miettein katsellut etäältä, kun kesän kiihdytyskaistankaltainen tunnelma imee ihmiset ympäriltäni mukaansa.
 Enkä minä saa heistä kiinni.
 Ja kesäihmiset katsovat säälivästi ja silmät inhosta kapeina, kun joku kertoo rakastavansa syksyä. Kun sanoo, että minä en kiitos välitä tällaisesta kuumasta säästä ja hötkyilemiseen pakottavista olosuhteista, katsotaan kuin en vain ymmärtäisi, miten hienosta ilmiöstä on kysymys.
 Syysihmiset ovat vuodenaikojen aamuvirkkuja. Niitä, jotka rakastavat suuren väestön silmissä jotain väärää.
 Anni Saastamoinen
 Kirjoittaja on kirjailija ja radiotoimittaja, joka suree pimenevää vuodenaikaa ainoastaan huonekasviensa valonkaipuun tähden.

Anni Saastamoinen: Me syysihmiset olemme vuodenaikojen aamuvirkkuja – suuren yleisön silmissä väärässä ja viallisia


Summary: Kabulin nopea valtaus yllätti paitsi ulkomaailman, myös afganistanilaiset. Kabulissa asuva afganistanilainen nainen kuvaa päiväkirjassaan, miten Talibanin pelko lamautti pääkaupungin. Pakoon pääsystä on tullut tärkein tavoite.

Kirjoittajan turvallisuuden takia Yle ei julkaise hänen nimeään tai yksityiskohtia, joista hänet voisi tunnistaa.
 Lauantai 14. elokuuta 2021: Pelko saapuu ennen taistelijoita
 Herään tapani mukaan aikaisin ja menen töihin, vaikka edellisenä päivänä olin kuullut talibanien valloittaneen myös Mazar-i-Sharifin.
 Kaikki ovat mielestäni sisimmässään huolissaan, mutta ei kukaan usko, että talibanit voisivat vallata Kabulinkin. En itsekään. Katselen kuitenkin säännöllisesti nettiin päivittyviä uutisia Afganistanin tilanteesta.
 Istun tietokoneellani toimiston kolmannessa kerroksessa, kun kaksi työkaveriani kiirehtii hengästyneinä paikalle. He poistavat nopeasti seiniltä kaikki kuvat, joissa olemme ulkomaalaisten kollegoidemme kanssa. Kysyn huolestuneena, mitä on tapahtunut.
 – Talibanit ovat hyökänneet Kabuliin!
 Hetken olen täysin shokissa. Esimiehet tulevat nopeasti sisään ja kysyn, ovatko talibanit todella saapuneet. Yksi esimiehistäni vaikuttaa hyvin pelästyneeltä, mutta rauhoittelee minua.
 – Ei, kyse on yhdestä terrori-iskusta, joka on tapahtunut Qal'eh-ye Naw’ssa, hän sanoo ja laittaa television päälle.
 Soitan huolestuneena äidilleni. Äiti sanoo, että hän kuulee laukauksia, mutta se nyt on normaalia. Pyydän äitiäni lähtemään pois kotoa ja tulemaan Kabulin keskustaan, koska kotona on vaarallista. Äiti kieltäytyy.
 – Isäsi on soittanut ja hän on tulossa kotiin. Minne muka lähtisin? Tämä on minun kotini.
 Jään toimistolle ja soitan isälleni. Hän yrittää vaikuttaa rauhalliselta, jotta en pelästyisi.
 – Olemme kotona. Ei ole hätää. Kuulen kyllä ammuskelua, mutta jos tilanne kärjistyy, menemme veljesi luokse.
 Lopetan puhelun, koska pikkusiskoni yrittää samaan aikaan jatkuvasti soittaa minulle.
 – Miksi et mene kotiin? Täällä sanotaan, että talibanit ovat tulleet, sisko kysyy.
 Yritän rauhoitella häntä ja sanon, että se on vain valhe, älä ole huolissasi. Menen kohta kotiin.
 En kuitenkaan voi heti lähteä kotiin. Minua pelottaa. On pakko pysytellä toimistolla ja kuulla, mitä muut siellä päättävät.
 Toimistolla jokainen yrittää hävittää tai piilottaa asiakirjoja sekä valokuvia. Jokainen soittaa läheisilleen.
 Dasht-e-Barchin alueelle soittaneet kollegat kertovat, että monet ovat siellä peloissaan ja paenneet asunnoistaan. Myös itse pelkään todella paljon, mutta yritän pysytellä rauhallisena. Ainakin siihen asti, kunnes saan luotettavaa tietoa tilanteesta.
 Poliisit pysäyttivät autoja tiesululla Kabulissa lauantaina 14. elokuuta. Heillä oli vielä hihoissaan Afganistanin hallituksen tunnukset. Wakil Kohsar / AFP
 Esimiehet yrittävät rauhoitella työntekijöitä. He väittävät, että talibanit eivät ole tulleet Kabulin rajojen sisälle ja että kaikki on huhua.
 Esimiehet kertovat, että voimme mennä kotiin jos haluamme, mutta toimisto pidetään auki. He aikovat jäädä ja jatkaa työtään. Naiset voivat lähteä kotiin saman tien tai lounaan jälkeen ja jäädä kotiin muutamaksi päiväksi, kunnes tilanne selkiytyy.
 Haluan mennä nopeasti kotiin, sillä minulla ei ole kunnon hijabia. Pelkään, että talibanit tulisivat Kabuliin ja näkisivät minut tällaisena.
 Entiset kollegatkin soittavat ja sanovat sulkevansa toimistonsa sekä lähettävänsä erityisesti naistyöntekijät kotiin. Jotkut väittävät, että talibanit ovat jo siinä Kabulin kaupunginosassa, jossa kotini sijaitsee.
 Kaksi miespuolista kollegaani lähtee saattamaan minua osan matkasta. Matkalla näemme, miten kauhuissaan ihmiset ovat. Bussissa nainen huutaa:
 – Kuljettaja, aja nopeammin, talibanit ovat jo täällä!
 Joku toinen nainen huutaa perään, että miksi levität huhuja. Kuuntelen heitä ja samalla mietin, miten pääsisin yksin katua pitkin kotiin.
 Yhtäkkiä huomaan, että bussi on jo ohittanut pysäkkini. Jään nopeasti seuraavalla pysäkillä pois. Astun yksin kadulle. Siellä ei näy kuin kaksi kauppiasta, jotka ovat parhaillaan sulkemassa kauppaansa. Rukoilen hiljaa mielessäni.
 Vaikka koko päivän olen kuullut järkyttäviä uutisia, olen yrittänyt olla itkemättä ja lohduttaa muita naiskollegoitani.
 Mutta kun jatkan kävelyä ja näen kauhistuneita nuoria koulutyttöjä, joilla on matkalaukut mukanaan, en pysty enää estämään kyyneleitä. Jotkut tytöistä raahaavat matkalaukkua kahdestaan ja juoksevat. He ovat ilmeisesti kuulleet koulussa, että talibanit ovat tulleet, ja ovat nyt paniikissa.
 Nämä tytöt ovat paenneet Kabuliin muista maakunnista, jotka ovat jo joutuneet talibanien käsiin. Minne he enää voisivat paeta?
 Kotona ryhdyn heti kotitöihin. Siivoan kaiken ja koska sähköä on vielä, pesen vaatteeni. Jos talibanit tulevat ja joudun pakenemaan, ainakin kotini jää siistiksi. Siivoan ja pesen vaatteita yöhön asti.
 Samalla seuraan netissä, mitä kaupungissa oikein tapahtuu. Talibanin mukaan poliisit ovat hylänneet kaikki asemat ja talibanit ovat tulleet kaupunkiin turvatakseen sitä.
 Soitan ystäville ja tutuille. Toivon, että huomiseksi tilanne rauhoittuisi ja voisin taas mennä töihin. Mutta mitä enemmän ajattelen tulevaisuutta, sitä enemmän olen huolissani ja peloissani.
 Ajatus siitä, että en voisi enää koskaan poistua kotoa, on tehdä minut hulluksi. Olen ihan poikki. Menen nukkumaan kyyneleet silmissäni ja huolesta ahdistuneena.
 Yhdysvaltain sotilashelikopteri Yhdysvaltain Kabulin-suurlähetystön yllä sunnuntaina 15. elokuuta.  Wakil Kohsar / AFP
 Sunnuntai 15. elokuuta 2021: Hiljaisuus valloittaa kaupungin
 Herään varhain ja muistan, että Taliban on valloittanut Kabulin enkä voi enää mennä töihin. Järkyttävää.
 Avaan Facebookin nähdäkseni mitä tapahtuu. Se on täynnä epätoivoa: videoita armeijan sotilaista itkemässä, kaikkialla iskulauseita presidentti  Ashraf Ghania  vastaan. Uutisten mukaan Ghani on lentänyt Tadžikistaniin.
 Näen videoita, joilla poliitikot  Abdullah Abdullah  ja  Hamid Karzai  sanovat, että he neuvottelevat ja pyytävät islamilaista emiraattia olemaan vahingoittamatta kansalaisia. Kaikki valittavat, kaikki ovat pettyneitä ja sanovat, että 20 vuotta ponnistelujamme on heitetty hukkaan ja että palaamme 20 vuotta taaksepäin.
 Facebookissa on ainoastaan naisille tarkoitettu ryhmä, jossa naiset pystyvät luottamuksellisesti ja rauhallisin mielin jakamaan mielipiteitään eri asioista. Tässä ryhmässä jotkut naiset sanovat, että he eivät hyväksy tappiota. He sanovat, että meidän naisten täytyy vaatia oikeuksiamme talibaneilta.
 Jotkut toiset varoittavat, että talibanit pystyvät tekemään mitä tahansa ja että meidän kannattaisi olla varovaisia.
 Minä taas murehdin, että kaikki vaatteeni ovat värikkäitä. Miten voisin niillä vaatteilla nyt liikkua ulkona. Kukaan ei voinut kuvitella, että talibanit valloittavat Kabulin näin nopeasti ja tällä tavalla.
 Kabulin niin kutsutun vihreän vyöhykkeen eli aidatun suurlähetystöalueen portti oli jätetty valvomatta lähetystöjen evakuointien jälkeen 15. elokuuta.  Wakil Kohsar / AFP
 Tänään pikkusiskoni aviomies haavoittui. Kun sanottiin, että talibanit ovat jo kaupungissa, kaikki varkaat, roistot ja muut rikolliset ovat käyttäneet tilannetta hyväkseen ja tarttuneet aseisiin. He ampuivat basaarissa, jossa myös siskoni mies sai osuman. Hän on kunnossa, mutta yksi hänen ystävistään sai surmansa.
 Toinen siskoni soittaa jatkuvasti ja kysyy meidän ja Kabulin tilanteesta. Hän on huolissaan koko perheen, erityisesti kolmen lapsensa takia, jotka ovat Afganistanissa.
 Monet asiat pyörivät päässäni. En saa enää tehdä töitä tai opiskella. Miten voisin elää tällä tavalla? Kun minulla ei ole tuloja, miten voisin maksaa vuokrani? Tiedän, että perheeni, jota tuen taloudellisesti, on huolissaan ja surullinen. He ovat surullisia menetettyjen oikeuksien tähden ja myös sen takia, että ilman palkkaa en voi enää elättää heitä.
 Äitini soittaa epätoivoisena.
 – Tulen isäsi kanssa ja viemme sinut kotiin.
 Korotan ääntäni ja sanon, että ei vielä, odottakaa! Maakunnissa talibanit ovat sanoneet, että naiset voivat mennä töihin ja kouluun. Minä odotan, kenties voisin palata takaisin töihin.
 Kännykkäni on koko ajan kädessäni. Selaan nettiä pysyäkseni ajan tasalla. Yhdessä ryhmässä naiset sanovat, että he eivät uskalla poistua asunnostaan. Sanovat, että välillä he kurkistavat ikkunasta ulos nähdäkseen, onko kaduilla talibaneja. He eivät ole nähneet mitään paitsi sen, että Kabul on vajonnut syvään hiljaisuuteen.
 Muina päivinä, kun pidin ikkunaa auki, kadulta kuului paljon melua, mutta tänään kaikkialla on hiljaista. Hiljaisuus on valloittanut Kabulin.
 Maanantai, 16. elokuuta 2021: Pomot eivät enää halua naisia työpaikalle
 Kun ei ole ollut opetusta eikä töitä, olen ollut vain kotona. Onneksi sentään kotietsinnät eivät ole alkaneet, eivätkä talibanit ole tulleet kotiini ja vieneet minua. Tällä hetkellä riittää, että he antavat meidän olla turvassa kodeissamme.
 Kotini seinät tuntuvat nyt todella tärkeiltä, sillä niiden sisällä tunnen oloni turvallisemmaksi. Jos naapuri tai joku koputtaa oveeni, sydämeni pysähtyy hetkeksi pelosta, ja panen nopeasti huivin päähäni ennen kuin avaan oven. Hengähdän aina huojentuneena, kun näen ettei oven takana olekaan talibaneja.
 Talibanin taistelijoita Kabulissa maanantaina 16.8. Tuona päivänä Talibanin perustajiin kuuluva mullah Baradar julisti sen voittaneen Afganistanin sodan.  AOP
 Perheeni ottaa yhteyttä ja pyytää minua tulemaan heidän luokseen, mutta kieltäydyn. Sanon heille, että ehkä joku soittaa työpaikaltani ja pyytää minut taas töihin.
 Toisaalta saan tiedon, että mieskollegat ovat jo palanneet töihin, mutta toistaiseksi naistyöntekijöitä ei haluta sinne. Työpaikalta sanotaan, että tällä hetkellä siellä ei edes olisi paljon töitä, koska ulkomailta saadut projektit on lopetettu.
 Ystävät lähettävät sähköposteja ja pyytävät tekemään hakemuksia eri paikkoihin. He kehottavat minua poistumaan maasta. Lähetän sähköposteja sinne tänne.
 Tyttäreni ei ole luonani. Pelko siitä, että ex-mieheni ei antaisi minun viedä tytärtämme mukanani pois maasta, murtaa sydämeni. Itken ja välillä rukoilen kaikkien hädässä olevien ihmisten puolesta.
 Seuraan jatkuvasti uutisia saadakseni jotain selvyyttä talibanien aikomuksista. Soitan pomolleni. Hän kertoo, että talibanit olivat tunkeutuneet toimistoomme suorittamaan etsintää. Pomo kertoo, että hän oli piilottanut aseensa ja ammuksensa nopeasti.
 Olen vihainen. Kunpa olisin ennakoinut talibanien tulon ja olisin ostanut etukäteen burkan. Mutta en osannut varautua, koska en millään voinut edes kuvitella, että talibanit todella valloittaisivat Kabulin. Nyt minun on pakko etsiä hyvin peittäviä vaatteita.
 Ystäväni on huolissaan minusta. Hänen mielestään en saisi olla yksin kotona, mutta en järkyttyneenä ole valmis jättämään kotiani. Vuokrasin tämän asunnon, koska täältä käsin oli helpompaa mennä iltaisin yliopistolle. En halua hyväksyä, että kaikki unelmani ja suunnitelmani noin vain haihtuvat ilmaan.
 Tänään myös ex-mieheni lähettää minulle erään sähköpostiosoitteen. Sieltä saisin apua turvallisuuteni varmistamiseksi. Tilanne on naisten kannalta niin vaarallinen, että jopa ex-mieheni näyttää ymmärtäneen sen.
 Olen kuitenkin epäileväinen, enkä ota yhteyttä. Entä jos kyseessä onkin tekaistu sähköpostiosoite, ja sen kautta kaikki tietoni ja asiakirjani päätyisivät talibanien käsiin?
 Kabulin lentokentällä tilanne muuttui sekasortoiseksi, kun ihmiset yrittivät kaikin keinoin päästä evakuointilentojen mukaan. Kuva maanantailta 16.8. Wakil Kohsar / AFP
 Tiistai, 17. elokuuta 2021: Pikkuveli pyytää mukaan pakomatkalle Pakistaniin
 Aloitan päiväni toiveikkaampana. Minulla ei ole televisiota, mutta näen Facebookissa kuvia naistoimittajista, jotka lukevat uutisia ja tekevät uutisjuttuja pukeutuneena kuten ennenkin.
 Jotkut sanovat, että talibanit eivät tee ihmisille pahaa. Näen videoita, joissa talibanit sanovat tulleensa palvelemaan ihmisiä. Mutta kukaan ei luota talibaneihin. Ihmiset varoittavat, että tämä on vasta alkua. Talibanit toimivat näin vahvistaakseen ja vakiinnuttaakseen hallintonsa.
 Pikkuveljeni soittaa ja sanoo, että minun tulisi pysytellä kotona ja samalla yrittää lähteä maasta. Hän sanoo haluavansa paeta Pakistaniin ilman papereita ja pyytää minua lähtemään hänen kanssaan.
 Kun näen ympärilläni olevien ihmisten huolet, huolestun ja ahdistun itsekin enemmän.
 Pelkään talibanien kotietsinnän osuvan myös omalle kohdalleni, joten kerään kaikki asiakirjani, kunniakirjat, todistukset ja kaikki ne sanomalehdet, joita olen tuonut ulkomailta. En pysty skannaamaan niitä kotona, joten otan valokuvia ja lähetän ne ystävälleni, joka asuu ulkomailla. Pyydän häntä tallentamaan ja säästämään ne minulle.
 En voi leikata sanomalehtiä, mutta silppuan kaikki muut asiakirjani saksilla ja heitän ne roskikseen.
 Puhun myös videopuhelun tyttäreni kanssa. Kun näen hänet, haluan itkeä. Hän on kuullut talibanien tulosta ja nähnyt perheensä järkyttyneenä. Yritän pysyä rauhallisena ja puhua tyynesti.
 – Älä pelkää. Talibanit eivät häiritse ketään. Ennen poliisi suojeli ihmisiä, nyt talibanit suojelevat. He ovat vain vaihtaneet paikkoja, sanon.
 Tyttäreni on hiljaa, hän ei sano mitään, nyökkää vain osoittaakseen ymmärtävänsä.
 Rauhoittaa, että näin hänen kasvonsa. Minulla on kova ikävä tytärtäni. Vaikka kaipaan häntä, yritän kestää, sillä uskon hänen olevan paremmassa turvassa isänsä luona.
 Taliban-taistelijat partioivat kabulilaisella torilla tiistaina 17.8. Hoshang Hashimi / AFP
 Soitan kollegalleni ja pyydän häntä tulemaan asuntoni lähelle, jotta uskaltaisin astua ulos kodistani. Illalla poistun kotoani ensimmäistä kertaa. Laitoin monta vaatekertaa päällekkäin tehdäkseni hijabistani peittävämmän.
 Poliisin panssaroitu auto, jossa on nyt talibaneja, ajaa ohitsemme. Se on ensimmäinen kerta, kun näen talibaneja lähietäisyydeltä. Huomaan, että on tullut pimeää. Naisia ei näy kaduilla ollenkaan. Kyyneleet tulevat silmiini, sillä tämä ei ole enää sama kaupunki, jossa viikko sitten tulin yliopistolta myöhään iltaisin. Kaikki on kiinni.
 Näen ainoastaan muutamia ohi ajavia autoja, joista katsotaan minua hämmästyneenä. Kävelen jonkin matkaa etsien auki olevaa kauppaa, josta saisin ostettua ruokaa. Mutta kaikki ovat kiinni. Kabulin näkeminen tässä tilassa on tuskallista. Lopulta löydän ravintolan, joka on auki ja ostan sieltä jotain syötävää.
 Entisen naapurin tytär, joka asuu nyt Yhdysvalloissa, neuvoo minua menemään Kabulin lentokentälle. Hänen mukaansa lentokentältä ihmisiä evakuoidaan Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Vastaan, että nämä ovat vain valheita. Mikään maa ei evakuoi ketään ilman matkustusasiakirjoja.
 Katson videoita Kabulin lentokentältä ja itken. Yksi lapsi pienessä korissa oli jäänyt yksin. Sanotaan, että muutama lentokoneessa kiinni roikkunut putosi maahan ja sai surmansa. Oi Jumalani, tämä on kauheaa. En voi katsoa enempää.
 Ehkä minun pitäisi hengittää syvään. Tärkeintä on pysyä rauhallisena, vaikka tällaisessa tilanteessa se on äärimmäisen vaikeaa. Ymmärrän, että ihmiset ovat suunniltaan pelosta, mutta jos emme pysty pysymään rauhallisina, tilanne vain pahenee. Silloin kuolemme pelkoon ennen kuin talibanit ehtivät tappaa meidät.
 Viisuminhakijat jonottivat Kabulissa Iranin suurlähetystön edessä tiistaina 17. elokuuta.  Wakil Kohsar / AFP
 Keskiviikko 18. elokuuta 2021: On myöhäistä yrittää myydä omaisuuttani
 Ahdistuneisuuteni ja huoleni kasvavat. Ihmiset varoittavat, että tämä on tyyntä myrskyn edellä. Kukaan ei luota talibaneihin.
 Jotkut naiset ovat palanneet töihin, mutta hekin suhtautuvat talibaneihin epäilevästi. He uskovat, että talibanit vain esittävät maltillisia ja odottavat, kunnes ovat vakiinnuttaneet asemansa, ennen kuin toteuttavat suunnitelmansa.
 Aluksi ihmiset muualla Afganistanissa sanoivat ihmeissään, että talibanit vaikuttavat muuttuneen. Mutta ei mennyt kuin neljä päivää talibanien valtaannoususta näissä paikoissa, kun netissä alkoi pikkuhiljaa levitä väitteitä, että talibanit pahoinpitelevät ihmisiä ja antavat tuomioita.
 Tänään levisi väite, että yhdessä maakunnassa talibanit olisivat hirttäneet kolme hallituksen sotilaskomentajaa.
 Kaksi entistä työkaveriani ottaa yhteyttä Euroopasta. Kaikki ottavat nyt yhteyttä ja neuvovat, miten paeta Afganistanista.
 Monet niistäkin, joiden kanssa en ole ollut yhteydessä moneen vuoteen, lähettävät viestejä ja kyselevät tilanteesta. He ovat huolissaan, eivät ainoastaan minusta vaan myös niistä omista perheenjäsenistään, jotka ovat jääneet Afganistaniin.
 Viime yönä valvoin kahteen asti, koska tiesin, että aamulla en edelleenkään saa mennä töihin. Nukuin pitkään. Vaikka en ole tehnyt viime päivinä töitä, päivät tuntuvat paljon kiireisemmiltä kuin ennen. En pysy enää kärryillä päivän ja yön vaihtelusta. Luen ystävien lähettämiä viestejä. Jotkut yrittävät epätoivoisesti lohduttaa minua.
 Pelkään. Samalla toivon, että uutiset siitä, miten talibanit tunkeutuvat koteihin, ottavat väkisin nuoria tyttöjä ja leskiä sekä pakottavat heidät naimisiin taistelijoiden kanssa, eivät pitäisikään paikkaansa.
 Kabulin liikenne jumiutui Talibanin valtauksen jälkeen. Kuva on otettu keskiviikkona 18.8. AFP / Lehtikuva
 Minun pitäisi löytää jostain ase siltä varalta, että talibanit haluaisivat viedä minut väkisin. Jos niin tapahtuisi, voisin ampua talibaneja. Silloin he väistämättä ampuisivat minua. Pidän kuolemaa sata kertaa parempana vaihtoehtona kuin pakkoavioliittoa talibanin kanssa.
 Olen nähnyt myös videoita pakolaisista, jotka pakenevat maakunnista. He sanoivat pelkäävänsä, että talibanit ottavat heitä väkisin pakkoavioliittoon.
 Tarkistan sähköpostini päivittäin. Odotan vastauksia hakemuksiini. Sain viime yönä lupaavan sähköpostin eräältä järjestöltä, joka pyysi minulta muun muassa suosituskirjeen. Silti olen huolissani perheestäni. Heitä pelottaa todella paljon ja he toivovat, että pystyisin auttamaan heitä jotenkin.
 Huhun mukaan Panjshirissa on syntynyt vastarintaa talibaneja vastaan. Kärsimättömänä odotan, että he onnistuisivat tekemään jotain tälle tilanteelle. Mutta melkein kaikki maakunnat ovat talibanien hallussa. Saisiko tämä vastarinta aikaan jotain?
 Voin vain rukoilla. Olen nähnyt internetissä muitakin ilahduttavia videoita. Niissä ihmiset Jalalabadin, Khostin ja Kunarin maakunnissa nostivat rohkeasti Afganistanin lipun ylös, ja toivon ikkuna loisti sydämessäni. Olen ylpeä heistä kaikista.
 Riippumatta etnisestä taustastamme olemme kaikki afganistanilaisia. Afganistan on meidän kaikkien yhteinen kotimme. Talibanit ovat yhteinen vihollisemme.
 Joukko kabulilaisia uskaltautui protestoimaan Talibania vastaan maan itsenäisyyspäivänä 19.8. kulkemalla Afganistanin musta-puna-vihreän lipun kanssa. Taliban on korvannut Afganistanin lippuja omalla valkoisella lipullaan. Taustalla maasta paenneen presidentin Ashraf Ghanin juliste.  AOP
 Yksi tyttö naisten ryhmässä kirjoittaa, että hän oli mennyt ulos ja käynyt kaupassa. Suurin osa liikkeistä oli ollut kiinni. Hän kävi kahdessa kaupassa, joissa kauppiaat kannustivat, kutsuivat häntä rohkeaksi ja sanoivat, että naisia ei enää näe markkinoilla.
 Laitan päähäni huivin, jonka olen saanut äidiltäni rukoilemista varten. Kun menen leipomoon ostamaan leipää, miehet tuijottavat minua yllättyneinä, vaikka minulla on hyvä hijab päässäni. Pelkään ja rukoilen hiljaa. Ostan leipää ja palaan kotiin.
 Nämä muutamat minuutit, jotka vietän kodin ulkopuolella, vähentävät vankina olemisen tunnetta ja parantavat mielialaani.
 Jotkut kysyvät neuvoja, miten he voivat hakea apua muun muassa Kanadasta, joka on luvannut ottaa 20 000 pakolaista.
 Minun pitäisi täyttää hakemuksia myös omille perheenjäsenilleni, sillä he kuuluvat uskonnolliseen vähemmistöön. Lisäksi sisareni ovat toimineet riskialttiissa ammatissa. Pelkään, että talibanit leimaisivat heidät kunniattomiksi ja pakottaisivat luovuttamaan perheen tyttäret heille.
 Sisko soittaa ulkomailta. Itken ja pyydän häntä rukoilemaan, että pääsisin pakenemaan ja että saisin ottaa vanhempani ja isovanhempani mukaan. Sisko lohduttaa minua:
 – Itkemällä asiat eivät parane. Jumala on suurin.
 On keskiyö. Tänäänkään en onnistunut laittamaan sähköpostia enolleni, joka palveli armeijassa. Lähetän hänelle sähköpostia huomenna. Olen todella huolissani hänestäkin.
 Tänään ensimmäistä kertaa toivon, että voi kunpa olisin mies ja voisin liittyä muiden miesten kanssa vastarintaan talibaneja vastaan.
 Oi Jumala, aivoni eivät enää toimi. Huoleni kasvavat päivä päivältä. Ne, jotka ovat nähneet sotia, eivät halua palata takaisin niihin aikoihin.
 Ennen ihmiset myivät esimerkiksi kodinkoneitaan ja muita tavaroitaan Facebookin kierrätysryhmissä. Viime viikkoina myynti näissä ryhmissä kiihtyi. On selvää, että ihmiset olivat lähdössä pois Afganistanista. Tavaroita myytiin pilkkahinnalla. Minä en ryhtynyt samaan, koska silloin olin vielä toiveikas.
 Minusta on vaikeaa luopua omasta kodistani ja sen sisustuksesta, koska olen hankkinut sen kaiken kovalla työllä.
 Nyt tilanne on kuitenkin niin vaikea, että jos pääsen pakenemaan, otan vain päälläni olevat vaatteet ja pelastan henkeni. Tämä on äärimmäisen raskasta enkä todellakaan tiedä mitä tehdä. En ollut koskaan ajatellut tällaisia päiviä elämääni. Elämä yllättää ihmisen.
 Ihmisjoukko kantoi Afganistanin lippua Kabulissa 19. elokuuta, maan 102. itsenäisyyspäivänä.  Hoshang Hashimi / AFP
 Torstai 19. elokuuta 2021: En tiedä mitä voisin enää tehdä
 Minusta tuntuu, että tulen päivä päivältä heikommaksi ja epätoivoisemmaksi. Kaikissa sähköposteissa minua kehotetaan toistaiseksi vain odottamaan. Olen kauhuissani. Olen melkein menettämässä toivoni lähtemisestä. Jos itse pääsisinkin pakenemaan, mitä tapahtuu heille, jotka jäävät tänne? Voin taas huonosti.
 Facebookissa kiertävällä videolla yksi tyttö kysyi talibanilta:
 – Katso pukeutumistani. Onko tämä sinusta sopiva asu?
 – Ainoastaan burka kelpaa. Muutaman päivän päästä nämä asiat tarkentuvat, taliban vastasi.
 Talibanit itse varoittavat suoraan, että heidän nykyinen käyttäytymisensä muita kohtaan on väliaikaista. Toisessa uutisessa kerrotaan talibanien edustajan sanoneen, että Afganistanissa ei enää ole demokratiaa vaan asiat menevät šaria-lain mukaisesti.
 Talibanit näyttävät pikkuhiljaa todelliset kasvonsa. Kolme ihmistä olisi kuulemma teloitettu Kandaharissa. Bamiyanin tilanne on myös huono. He ovat räjäyttäneet hazara-vähemmistön johtajan  Abdul Ali Mazarin  patsaan.
 Videoiden perusteella Ghaznissa ja Mazar-i-Sharifissa talibanit ovat myös ottaneet shiiojen surukauden Muhárramin lippuja pois kaduilta ja korvanneet ne omillaan.
 Joka vuosi näihin aikoihin menin moskeijaan, mutta tänä vuonna en ole mennyt minnekään.
 Otan yhteyttä kahteen työkaveriini, joita oli pyydetty Kabulin lentokentälle. Toinen heistä oli ollut siellä odottamassa edeltävästä illasta asti. Hän sanoo, että lentokentällä on paljon ihmisiä, vaikka Kabulin valloittamisesta on mennyt jo viisi päivää. Kollegani eivät päässeet lentokentän sisälle, joten he palasivat takaisin kotiinsa.
 Afganistanilaisia jonottamassa Yhdysvaltain armeijan evakuointilennolle Kabulin sotilaslentokentällä 19. elokuuta.  Shakib Rahmani / AFP
 Yksi toinenkin kollega, joka on myös eronnut puolisostaan, soittaa ja kertoo, että hänen siskonsa neuvoo häntä menemään lentokentälle. Sitä kautta hän ehkä pääsisi pois. Säälin häntä. Sanon, että mene takaisin kotiin. Kukaan ei pääse pois maasta ilman matkustusasiakirjoja.
 Minua pelottaa. Laitan sähköpostitse uuden avunpyynnön järjestölle, joka pyysi suosituskirjettä. Lähetän heille myös isovanhempieni asiakirjat. En tiedä, mitä muuta voisin tässä tilanteessa enää tehdä.
 Isoveljeni ottaa yhteyttä. Hän sanoo voivansa todella huonosti. Hän on huolissaan minusta ja koko perheestämme. Enoni lähettää valokuvia sotilaspassistaan ja muista asiakirjoistaan ja pyytää minua toimittamaan ne eteenpäin.
 Olen ihan sekaisin. Selailen taas Facebookia. Eräässä päivityksessä kerrotaan, että talibanit olisivat ruoskineet Kabulissa useita henkilöitä, koska he olivat pukeutuneet farkkuihin.
 Olen muslimi ja olen opiskellut ja tutkinut uskontoani paljon. Käsitykseni mukaan islam perustuu ystävällisyyteen, suvaitsevaisuuteen, heikompien auttamiseen, vanhempien kunnioittamiseen ja luottamukseen Jumalan lempeydestä läpi elämän. En tiedä, mistä islamista talibanit puhuvat.
 Kirjoittaja piti päiväkirjaa Ylen pyynnöstä. Tekstin käänsi darin kielestä Aziza Hossaini. Sen editoivat Mika Mäkeläinen ja Päivi Kerola.
 Kabulin kuusi kohtalon päivää Lauantaina 14.8.  Talibanin joukot etenevät nopeasti ja  lähestyvät pääkaupunkia eri suunnilta . Sunnuntaina 15.8.  Taliban  pani kuriin ryöstelyä Kabulissa  ja määräsi kaupunkiin öisen ulkonaliikkumiskiellon. Maanantaina 16.8.   Kabulista evakuoitiin 18 suomalaista . Lentokentän kaaoksessa kuoli päivän aikana ainakin seitsemän ihmistä. Tiistaina 17.8.  Taliban  vakuutti suojelevansa naisia , mutta talibanien on kerrottu häätäneen naisia työpaikoiltaan. Keskiviikkona 18.8.  Taliban-liike  järjesti Kabulissa tiedotustilaisuuden , mutta useimpia Talibanin johtajia vasta odotettiin pääkaupunkiin. Torstaina 19.8.  Taliban ilmoitti, että maa tunnetaan jatkossa Afganistanin islamilaisena emiraattina. Samalla Taliban jatkoi kriisinhallintaoperaatiolle ja entiselle hallinnolle  työskennelleiden afganistanilaisten etsintöjä .
 Lue lisää:
 Voit lukea Afganistanin tilanteen  uusimmat käänteet täältä .
 Amnesty: Taliban murhasi julmasti hazara-vähemmistön miehiä heinäkuussa
 Onko Taliban-liike muuttunut? Johto kuulostaa sovinnolliselta, mutta jyrkkä ääriajattelu on voimissaan rivitaistelijoiden joukossa
 Hallituksen päätös oli karvas pettymys afganistanilaiselle tulkille, jolle ei heru oleskelulupaa: "Itken ja olen sanaton"
 "Taliban voi antaa meille kunniallisen elämän" – Pakistanissa pakolaisleirillä asuva afganistanilainen suurperheen isä aikoo palata kotiin

Kuusi päivää, jotka veivät vapauteni – Kabulissa piileskelevä nainen kirjoittaa Ylelle elämänsä muuttaneesta viikosta