Summary: Kristillisdemokraattien eduskuntaryhmä linjaa vaihtoehtobudjetissaan, että hoitoalan työvoimakadon paheneminen on estettävä, eikä hoitojonojen purkaminen voi odottaa sote-uudistuksen toimeenpanoa tai koronatoimien päättymistä.

Kristillisdemokraattien (KD) eduskuntaryhmä esittää vaihtoehtobudjetissaan puolen miljardin euron lisäpanostusta terveydenhoidon tilanteen parantamiseksi välittömästi. Vanhustenhoidon ja saattohoidon tason parantamiseksi kristillisdemokraatit esittää 50 miljoonan euron lisämäärärahaa.
 Eduskunta keskustelee oppositiopuolueiden vaihtoehtobudjeteteista keskiviikkona 1. joulukuuta.
 Mielenterveyspalveluihin tarvitaan kristillisdemokraattien mielestä myös lisäresursseja, jotta ihmiset pääsevät hoitoon kohtuullisessa ajassa. KD esittää vaihtoehtobudjetissaan rahoitusta terapiatakuun käyttöönottamiseksi asiasta tehdyn kansalaisaloitteen mukaisesti eli 35 miljoonaa euroa.
 Omaishoitajien jaksamista KD tukisi muuttamalla omaishoidon palkkion verovapaaksi tuloksi. Tämän arvioidaan vähentävän verotuloja 65 miljoonaa euroa.
 Vaihtoehtobudjetissaan KD:n eduskuntaryhmä toteaa, että omaishoidontuen saajien joukosta merkittävä määrä on eläkeläisiä, mikä vaikuttaa tuensaajien keskimääräiseen marginaaliveroprosenttiin.
 Kristillisdemokraattien eduskuntaryhmä on huolissaan siitä, että suomalaisten syntyvyys on ollut pitkään ennätysalhaista. Koronakriisin tuoma epävarmuus antaa KD:n mielestävielä isomman syyn nostaa lapset ja perheet politiikan keskiöön.
 – Yksi syy alhaiselle syntyvyydelle on perheiden taloudelliset huolet. Lapsilisä on keskeinen lisätuki lapsiperheille, mutta sen reaaliarvo on laskenut viime vuosikymmeninä merkittävästi, siksi tarvitaan selkeä tasokorotus, kristillisdemokraattien vaihtoehtobudjetissa arvioidaan.
 KD esittää kaikkiin lapsilisiin 10 euron tasokorotusta eli 120 euron vuosittaista lisätuloa jokaista lasta kohden. Uudistus lisäisi lapsilisämenoja 115 miljoonalla eurolla, mutta samalla se KD:n mukaanvähentäisi toimeentulotuen tarvetta.
 Hallituksen päätös korottaa opintorahan tulorajoja tilapäisesti on kristillisdemokraattien mielestä oikeansuuntainen.
 – Tulorajoja pitäisi korottaa enemmän pysyvästi. Nostamalla tulorajaa 50 prosentilla tämän vuoden tasosta kannustettaisiin opiskelijoita töihin ja parannettaisiin opiskelijoiden tulotasoa. Uudistus lisäisi työllisyyttä ja verotuloja, KD:n vaihtoehdossa ehdotetaan.
 Poliisin määrärahoja KD nostaisi enemmän kuin hallitus. KD esittää 10 miljoonan euron määrärahalisäystä poliisien määrän nostamiseksi ja toimintakyvyn parantamiseksi.
 – Samalla täytyy pitää huoli siitä, että poliisi jatkossa saariittävän määrärahan toiminnan pitkäjänteiseen ja kestävään kehittämiseen turvallisuusympäristön heikentyessä, KD korostaa.
 Kevennyksiä polttoaineiden verotukseen
 Verotuksen puolella KD keventäisi polttoaineveroa 250 miljoonaa euroa ja energiaveroa 105 miljoonaa euroa.
 – Korkea polttoainehinta iskee kovaa monen suomalaisen mahdollisuuksiin käydä töissä ja selvitä arjestaan. Kuljetushintojen nousu heikentää yritysten kilpailukykyä ja nostaa kuluttajahintoja, KD perustelee veronkevennysesitystään.
 Veronkevennyksiä ja lisämenoja KD rahoittaisi lykkäämällä sote-uudistuksen määrärahojen maksuja.
 – Uudistuksen keskiöön on ihmisten ja palvelujen sijaan nostettu hallinto ja rakenteet. Hallitus käyttää ensi vuonna yli 240 miljoonaa euroa pelkkiin sote-uudistuksen hallinnollisiin uudistuksiin. Lisäksi hallitus maksaa perustettaville hyvinvointialuille etukäteen lähes 900 miljoonaa euroa joulukuussa 2022 vaikka alueet aloittavat toimintansa vasta vuoden 2023 alussa. KD ei olisi toteuttanut sote-uudistusta tällä tavalla, eikä varsinkaan näin hätäisellä aikataululla, vaihtoehtobudjetissa linjataan.
 Osana talouden tasapainottamista KD palauttaisi Ilmastorahaston KD:n mielestä "ylisuuren ja hyödyttömäksi jääneen" pääoman valtion taseeseen ja käyttäisi sitä kautta lisääntyvät valtion osinkotuotot kaikkien suomalaisten hyvinvoinnin parantamiseksi. KD keventäisi myös Sitran pääomaa sadalla miljoonalla eurolla.
 Kristillisdemokraattien mukaan vaihtoehtobudjetti on miljardi euroa vähemmän alijäämäinen kuin hallituksen esitys.

KD:n vaihtoehtobudjetti: 500 miljoonan euron lisäpotti terveydenhoidon tilanteen parantamiseksi


Summary: Työterveyspsykologi Heidi Ruohotien mukaan työyhteisöissä olisi hyvä saada puhua vaikeistakin tunteista. Työkaverin terapeutiksi ei tarvitse ryhtyä, mutta joskus pienikin ele voi parantaa oloa.

Työyhteisöissä tarvittaisiin rohkeutta ottaa puheeksi vaikeatkin tunteet. Näin ajattelee työterveyspalveluihin keskittyvän Finlan vastaava työterveyspsykologi  Heidi Ruohotie .
 Vaikkapa jaksamattomuudesta, uupumisesta tai eristäytyneisyyden kokemisesta olisi hyvä saada puhua sallivassa ilmapiirissä.
 – Ihan niin kuin myönteiset tunteet, myös vaikeat tunteet kuuluvat elämään ja ovat osa ihmisyyttä. Stigmaa saataisiin pois, kun rohkaistaisiin ja kannustettaisiin puhumaan niistä vaikeistakin tunteista, Heidi Ruohotie sanoo.
 Ylen A-studion kyselyn  mukaan työntekijöiden psyykkisistä syistä johtuvat sairauspoissaolot ovat korona-aikana lisääntyneet huomattavasti. Mielenterveyspoissaolot ovat lisääntyneet jo ennen pandemiaa, mutta korona-aikana kasvu näyttää kiihtyneen. A-studion kyselyyn vastasi kuusi terveysyritystä ja yksitoista kaupunkia.
 Heidi Ruohotien mukaan pandemia-aikana yksinäisyyden ja eristyneisyyden tunteet ovat lisääntyneet. Samoin ongelmia ovat osalle aiheuttaneet korona-ajan ja etätyön arkeen tuomat muutokset.
 Mielialaoireilu, ahdistuneisuus, väsymys ja suorituspaineet ovat hänen mukaansa lisääntyneet jo ennen koronaa. Hän arvioi niiden liittyvän yleisesti työelämän muutostrendeihin.
 Työkaverin terapeutiksi ei tarvitse ryhtyä, mutta pienikin ele voi parantaa oloa
 Esimerkiksi jaksamisen ongelmat olisi hyvä ottaa työntekijän ja esihenkilön kesken puheeksi mahdollisimman varhain, sanoo vastaava työterveyspsykologi Heidi Ruohotie Finlasta. Antti Eintola / Yle
 Työyhteisöllä on monille korostunut merkitys juuri koronapandemian jatkuessa, kun sosiaalinen elämä edelleen on osittain rajoittunutta.
 Kun huoli työkaverin voinnista herää, Heidi Ruohotie kannustaa kysymään yksinkertaisesti "mitä sulle kuuluu?"
 Jokaisella on oikeus säilyttää yksityisyytensä ja se, minkä verran haluaa avata henkilökohtaisen elämänsä asioita. Siihen voi kuitenkin tarjota mahdollisuuden.
 – Avoimesti esitetty kysymys jättää vastaajalle valinnanvapauden siihen, kuinka eksaktisti hän haluaa vastata.
 Ruohotien mielestä kannattaa välttää valmiita olettamuksia ja suoria tulkintoja toisen ihmisen voinnista. Omista havainnoista voi kuitenkin kertoa. Työkaverille voi vaikka sanoa, että on huomannut hänen vaikuttavan tavallista väsyneemmältä ja onko jotain, mistä hän haluaisi puhua.
 Kun asian ottaa puheeksi oman välittämisen ja kiinnostuksen kautta, harva kokee sitä uteluna tai tunkeiluna. Jo pelkkä kuulumisten kysyminen voi joskus helpottaa kollegan oloa.
 Toisaalta työkaverin ei myöskään tarvitse ottaa vastuulleen kollegan hyvinvointia.
 – Kenenkään terapeutiksi ei tarvitse ryhtyä, Heidi Ruohotie toteaa.
 Työn järjestelyihin voidaan tarvita muutoksia
 Esihenkilön ja työntekijän kesken asiat kannattaisi Heidi Ruohotien mukaan ottaa puheeksi mahdollisimman ajoissa.
 – Ei tarvitse mennä minkään roolinkaan taakse, vaan ihan ihminen ihmiselle tuoda esiin, että välitän siitä mitä sinulle kuuluu.
 Puheeksiottamiseen voi liittyä puolin ja toisin pelkoja. Ruohotie korostaa, että esimerkiksi omien rajojen tunnistaminen on myönteinen asia, ei työntekijän heikkoutta. Kukaan ei pysty loputtomasti huippusuorituksiin.
 Jos huolta on, esihenkilö voi rohkaista työntekijää olemaan yhteydessä työterveyshuoltoon tai työntekijän itsensä luvalla kontaktoida työterveyshuoltoa.
 Ketään ei voi kuitenkaan painostaa avautumaan asioistaan. Esihenkilön lähestymiskulma on lopulta se, miten työ sujuu.
 Usein työn järjestelyissä tai olosuhteissa voidaan tarvita muutoksia.  Työhyvinvointi  on niin työntekijän kuin työnantajan vastuulla.
 Monilla työpaikoilla työ on edelleen paljolti etätyötä. Kun spontaani päivittäinen kanssakäyminen on lähityötä vähäisempää, kannattaa Heidi Ruohotien mukaan kiinnittää huomiota siihen, että vapaallekin juttelulle ja kohtaamisille tarjoutuu mahdollisuuksia. Kuulumisia voidaan vaihtaa etänäkin.
 "Usein kuulee, että pitkään on pinnistelty"
 Maanantaina julkaistun  Mielenterveysbarometrin mukaan  yleinen asenne mielenterveysongelmia kohtaan on pitkällä aikavälillä kohentunut. Silti hoitoon hakeutuminen mielenterveysongelmien vuoksi hävettää useampia kuin kaksi vuotta sitten. Yhä useampi myös kokee omat mielenterveysongelmat leimaaviksi.
 Finlan vastaavan työterveyspsykologin Heidi Ruohotien mukaan apua on parempi hakea myöhään kuin ei milloinkaan, mutta moni havahtuu turhan myöhään.
 Moni on hänen mukaansa suorittamisen putkessa – mielen ja kehon oireet voivat olla voimakkaitakin ja lopulta ne pysäyttävät ihmisen.
 – Aika päätyyn asti on menty. Kyllä usein kuulee, että pitkään on pinnistelty ja sinnitelty.
 Esimerkiksi toistuvat uniongelmat, rauhoittumisen vaikeus tai erilaiset fyysiset oireet ovat tyypillisiä, kun stressiä ja kuormitusta kertyy. Ruohotien mukaan fyysisiin stressin oireisiin kannattaisikin havahtua. Hän kehottaa myös havainnoimaan omia tunteita.
 – Sen sijaan, että vaikeita tunteita pyrkisi työntämään sivuun, kysyisikin, mitä ne haluavat minulle nyt kertoa. Miksi olen nyt ahdistunut, kiukkuinen tai ärsytyskynnykseni on matala?
 Hän painottaa, ettei ongelmien tarvitse olla maata mullistavia ennen kuin apua voi hakea. Ihmiset ovat tietenkin kokonaisuuksia, ja ongelmat jollakin elämänalueella voivat heijastua muillekin elämänalueille.
 Eniten turhauttaa kokemus siitä, ettei tule kuulluksi
 Ihmisille on tärkeää tulla huomatuiksi. Usein helpottaa jo se, ettei ihmisen omaa kokemusta pyyhkäistä pois sanomalla "yritä nyt vaan kestää", vaan että toiset ottavat kokemuksen vakavasti. Ylipäänsä kuulluksi tulemisen merkitystä ei voi Heidi Ruohotien mielestä korostaa liikaa.
 – Ihmisten kanssa keskustellessa nousee usein esiin, että eniten turhauttaa kokemus siitä, ettei tule kuulluksi.
 Keskusteluapua ympäri vuorokauden tarjoaa esimerkiksi Mieli ry:n Kriisipuhelin 09 2525 0111
 Voit keskustella aiheesta 25.11. kello 23.00 saakka.
 Lue myös:
 Työntekijöiden poissaolot mielenterveyssyistä ampaisivat korona-aikana jyrkkään kasvuun samalla, kun muut sairauslomat jopa vähenivät
 Asenteet mielenterveyden ongelmista kärsiviä kohtaan ovat kohentuneet – sairaus koettiin kuitenkin leimaavaksi aiempaa vahvemmin
 Kaiken vapaa-ajan ei pitäisi kulua työstä toipumiseen – mieli elpyy parhaiten, kun voit täysin uppoutua mieluisaan tekemiseen
 Sadantuhannen työntekijän mittaukset kertovat palautumisvajeesta – monien työpäivissä ei ole yhtäkään stressistä palauttavaa hetkeä
 Mielenterveysasioista puhutaan työkavereiden kanssa aivan liian vähän – konsulttifirmassa opetetaan huomaamaan toisen stressi ja uupumus

Pelkkä kuulumisten kysyminen voi auttaa työkaveria – työterveyspsykologi: Eniten turhauttaa kokemus siitä, ettei tule kuulluksi


Summary: Syyttäjä vaatii 68-vuotiaalle miehelle elinkautista vankeusrangaistusta Turussa vuonna 1994 kadonneen juristin murhasta. Ilpo Härmäläisen ruumista ei ole löydetty.

Syyttäjä on nostanut syytteen yhtä henkilöä vastaan Turussa 3. elokuuta 1994 kadonneen lakimiehen  Ilpo Härmäläisen  murhasta.
 Murhasta syytetty on  entinen mainostoimistoyrittäjä . Hän oli kadonneen 33-vuotiaan lakimiehen Ilpo Härmäläisen liikekumppani. Syytetty tuomittiin aikanaan laskutuspetoksista, jotka liittyivät myös Härmäläiseen.
 Murhajutun pääkäsittelyn ajankohtaa ei ole vielä määrätty. Syytetyn avustaja  Heikki Uotila  kertoo, että mies kiistää syyllisyytensä asiaan.
 Ilpo Härmäläinen  katosi  3. elokuuta 1994 keskellä Turkua. Viimeinen varma havainto hänestä on Eerikinkatu 20 B-rapun edestä, kun mies oli poistumassa kotoaan.
 Härmäläinen oli ilmoittanut vaimolleen menevänsä katsomaan mainosmiehen kanssa erästä asuntoa. Miehet olivat puhelinyhteydessä juuri ennen katoamista.
 Poliisin mukaan Ilpo Härmäläinen nousi todennäköisesti auton kyytiin. Poliisi uskoo, että hän joutui surmatuksi varsin pian katoamishetken jälkeen. Härmäläistä on  etsitty  muun muassa Turun Airiston alueelta.
 Murhasta syytetty mainosmies teki pari viikkoa Härmäläisen katoamisen jälkeen tutkintapyynnön poliisille. Hän väitti, että Härmäläisen yritys oli teettänyt keväällä 1994 hänen yhtiöllään lähes 800 000 markan (n. 195 000 euroa) hintaiset markkinatutkimukset ja jättänyt ne maksamatta.
 Poliisi jatkaa Ilpo Härmäläisen etsintöjä edelleen. Poliisi
 Ketään ei ole tuomittu näin vanhasta murhasta
 Vain kahdesti aiemmin Suomen rikoshistoriassa on nostettu syyte vähintään yhtä vanhasta rikoksesta. Vuonna 1960 tapahtuneesta Bodominjärven kolmoissurmasta nostettiin syytteet vuonna 2005. Espoon käräjäoikeus  vapautti  kolmesta murhasta syytetyn miehen myöhemmin samana vuonna.
 Vuonna 1987 Viking Sally -aluksella tapahtuneista murhasta ja murhan yrityksestä  nostettiin syytteet  viime joulukuussa. Varsinais-Suomen käräjäoikeus  vapautti  syytetyn syytteistä. Tapauksen käsittely tulee jatkumaan  hovioikeudessa .
 Jos Härmäläisen murhasta syytetty tuomittaisiin elinkautiseen vankeuteen, se olisi Suomessa kaikkien aikojen pisin aika rikoksen ja rangaistuksen välillä. Murhaa lukuun ottamatta kaikki muut mahdolliset rikosnimikkeet ovat jo vanhentuneet.
 Juttua täydennetty 23.11.2021 klo 10.41 syytetyn avustajan tiedolla.
 Lisää aiheesta:
 Liikekumppania epäillään jo yli 27 vuotta kateissa olleen Ilpo Härmäläisen murhasta – harvinainen tutkinta on valmis, vainajaa etsitään Turun Airistolta
 Poliisilla on nyt käsitys motiivista ja rikospaikasta – näin vuonna 1994 kadonneen Ilpo Härmäläisen murhan tutkinta etenee
 Poliisilla on olettamus, miten 27 vuotta sitten kadonnut lakimies Ilpo Härmäläinen surmattiin ja minne ruumis kätkettiin
 Lakimies Ilpo Härmäläinen, 33, astui ulos kotiovestaan ja katosi jäljettömiin – poliisi uskoo ratkaisevansa 27 vuotta vanhan murhamysteerin

“Mainosmies” sai murhasyytteen Ilpo Härmäläisen 27 vuoden takaisesta katoamistapauksesta


Summary: Koskiosuutensa aikanaan myyneet Tornion-Muonionjoen osakaskunnat katsovat, että kalastusoikeus ei kuulunut kauppaan ja näin myös edustusoikeus asioista päättävässä kalatalousalueessa pitäisi kuulua heille.

Tornionjoella käydään kummallista kiistaa jokivarren koskitilojen kalastusoikeuksien haltijoiden pääsystä kalatalousalueen jäseniksi.
 Lapin ely-keskus katsoo, ettei vuosikymmeniä sitten koskia vesivoimayhtiöille myyneillä osakaskunnilla ole oikeutta kalastusalueen päätöksentekoon. Tornion-Muonionjoen kalatalousalueen yleiskokous puolestaan näkee asian täysin toisin.
 Valtaosa Tornionjoen koskista myytiin vesivoimayhtiöille vuosikymmeniä sitten, mutta jokea ei koskaan valjastettu. Koskitilojen myyjät ovat kauppakirjoissa pidättäneet kalastusoikeuden ja myyjätahojen osakas- tai jakokunnille on tilitetty osuus kalastuslupatuloista vuosien varrella.
 Koskitilojen myyjätahot myös ovat osallistuneet aiempien kalastuslakien mukaiseen toimintaan ja haluavat nyt myös uuden kalatalousalueen jäseniksi.
 – Se perustuu siihen, että kauppakirjoilla on myyty vesivoima ja kalastusoikeus on jätetty myymättä yksiselitteisesti ja se on yhä edelleen kylien oikeutta, sanoo kokouksessa mm. Piippolan osakaskuntaa edustanut  Kalervo Aska .
 Tornion-Muonionjokiseuran puheenjohtaja Kalervo Aska pitää selvänä, että osakaskunnat ovat aikanaan myyneet vain vesivoimaosuuden koskista, eivät kalastusoikeutta. Juuso Stoor / Yle
 Kalatalousalue  (siirryt toiseen palveluun) on uusimman kalastuslain mukainen yhdistys, jonka jäseniksi pääsevät alueen kalastusoikeuden haltijat. Aiemmin vastaavia tehtäviä kalakantojen kestävän käytön suunnittelussa hoitivat kalastusalueet.
 Asiaa puitiin tuntikausia Ylitorniolla viime viikolla pidetyssä Tornion-Muonionjoen kalatalousalueen perustamiskokouksessa.
 Lapin ely-keskus päätti kolmatta tuntia kestäneen valtakirjojen tutkimisen jälkeen, ettei kalastusoikeuden pidättäneillä osakaskunnilla ole oikeutta kuulua kalatalousalueeseen.
 Kuuntele Kukkolan ja Kukkolankosken osakaskuntien edustajan Kalervo Liisanantin haastattelu koskioikeuskiistasta Yle Areenasta. Liisanantti oli aikanaan aiemman kalastuslain mukaisen kalastusalueen hallituksen puheenjohtajana.
 ELY: Osakaskunnilla ei pääsyä kalatalousalueeseen
 Lapin ely-keskuksen kalatalouspäällikön  Mika Oraluoman  mukaan hylätyillä valtakirjoilla edustetuilla osakaskunnilla ei ole kalastusoikeutta.
 – Niillä ei meidän näkemyksen mukaan ole riidattomasti osoitettua oikeutta edustaa näitä rekisteriyksikköjä kalatalosualueen yleiskokouksessa, sanoo Oraluoma.
 Ely:n tulkinnan mukaan uusi kalastuslaki suo kalatalousalueen jäsenyyden vain vesialueen omistajille. Oraluoman mukaan riitainen kysymys pitäisi ratkaista kiinteistötoimituksessa tai käräjäoikeudessa.
 Kalatalouspäällikkö Mika Oraluoman mukaan ely näkee asian niin, että koskiosuutensa myyneillä osakaskunnilla ei ole oikeutta päätösvaltaan kalatalousalueessa. Juuso Stoor / Yle
 Järjestäytymisen jälkeen Tornion-Muonionjoen kalatalousalueen yleiskokous pyörsi elyn päätöksen antaen jäsenyyden niille, jotka ely hylkäsi.
 Valtiota edustanut Metsähallitus ja Kalatalouden keskusliitto äänestivät elyn tulkinnan puolesta. Aika näyttää päätyykö kalastuslain tulkinta hallinto-oikeuden arvioitavaksi.
 Kalatalousalueet ovat tulleet kalastusalueiden tilalle vuonna 2019. Tornion-Muonionjoella kalastusalueen perustaminen on viivästynyt ensin  kalastusoikeuskiistan  ja sittemmin koronapandemian vuoksi.
 Fortum: Emme kommentoi markkinahuhuja
 Suuren osa Tornionjoen koskien Suomen puolesta omistaa nykyään voimayhtiö Fortum, joka ei osallistunut kalatalousalueen kokoukseen.
 Väylänvarressa spekuloidaan onko Fortum myymässä koskensa valtiolle, joka omistaa ison osan Kukkolankoskesta ja jonka vesiä hallinnoi Metsähallitus.
 Valtion vesiomistuksia järjestäytymiskokouksessa edusti Metsähallituksen erikoissuunnittelija  Markku Vierelä . Vierelän vastaus kysymykseen onko Metsähallitus kiinnostunut ostamaan Fortumin omistamat kosket on lyhyt.
 – Tuohon en pysty vastaamaan.
 Tornion-Muonionjoen kalatalousaluetta on yritetty perustaa pari kertaa aiemmin, mutta kokousta jouduttiin siirtämään kalastuskiistan ja koronan vuoksi. Nyt pidetty perustamiskokous venyi tuntien maratoniksi. Juuso Stoor / Yle
 Fortumin viestintä välitti Ylelle kiinteistöyksikön johtajan  Mikko Tavastilan  vastaukset kysymyksiin Fortumin omistamista Tornionjoen vesistön koskista.
 Mikä Fortumin Tornionjoen vesistön pääuoman vesialueomistusten tarkoitus on nykyään?
 – Imatran Voima (nyk. Fortum) on hankkinut 1960-luvun alkupuolella lukuisilla kaupoilla vesialueiden omistuksia Tornio-Muoniojoen vesistöalueelta. Omistukset ovat tällä hetkellä yhtiöllä reservissä, eikä mitään suunnitelmia vesialueiden käyttämisestä yhtiön liiketoimintaan ole.
 Onko mahdollista, että Fortum rakentaa vesivoimalaitoksia omistamilleen vesialueille Tornionjoen vesistön pääuomaan?
 – Vesivoimaloiden rakentaminen Tornionjokeen ei ole tällä hetkellä Fortumin suunnitelmissa. Mahdollinen rakentaminen edellyttäisi käsityksemme mukaan lakimuutoksia.
 Osallistuuko Fortum Tornion-Muonionjoen kalatalousalueen toimintaan?
 – Kalatalousalueiden perustamiskokouksiin tai niiden toimintaan Fortum ei ole toistaiseksi osallistunut.
 Pitääkö paikkansa, että Fortum on myymässä vesialueomistuksensa Tornionjoen vesistössä Suomen valtiolle?
 – Emme kommentoi markkinahuhuja.
 Lue myös:   Tornionjokivartiset vaativat lohiselvityksen poistamista ministeriön julkaisuista – selvitystä pidetään puolueellisena
 Mitä ajatuksia juttu herätti? Voit keskustella aiheesta  Yle Tunnuksella  keskiviikkoon 24.11. kello 23 saakka.

Tornionjoen kalatalousalueesta kuplii kiista: ely pullauttaisi koskiosuutensa myyneet osakaskunnat ulos, osakaskuntien mielestä edustusoikeus on ja pysyy


Summary: Tampereen kaupungin nuorille tarjoaman terapiatakuun suunnittelussa auki on vielä monta asiaa. Epäselvää on esimerkiksi, keitä terapiatakuu koskee ja kuinka nopeasti apua pitäisi saada.

Nuorille tulee terapiatakuu. Näin julistivat poliitikot  Tampereella puolueeseen katsomatta marraskuussa .
 Pormestari  Anna-Kaisa Ikosen  (kok.) talousarvioehdotuksessa sanotaan, että ensi vuonna ryhdytään luomaan Tampereen mallia nuorten terapiatakuulle. Talousarvioehdotus sisältää tähän tarkoitetun 300 000 euron määrärahan.
 Juuri mitään muuta asiasta ei tiedetäkään.
 Auki ovat esimerkiksi seuraavat asiat: Minkäikäisiä terapiatakuu koskee? Millaista terapiaa nuorten on mahdollista saada? Kuinka nopeasti hoitoon pitää päästä? Riittääkö raha? Kuka terapiaa voi antaa? Riittävätkö terapeutit?
 Tarve kasvanut nopeasti
 Kukaan ei kiistä, etteikö nuorten terapiatakuulle ole tarvetta. Koronaepidemian pahentamasta nuorten ahdingosta on kerrottu julkisuudessa usein.
 Psykiatrisista syistä avohoitoa saavien nuorten määrä on kasvanut eri puolilla maata selvästi viime vuosien aikana,  kävi ilmi Ylen keväällä tekemästä kyselystä.
 Tampereen yliopistollisen sairaalan nuorisopsykiatrian vastuualueella oli viime vuonna avohoidossa hieman yli 1 400 potilasta. Vuonna 2014 avohoitopotilaita oli runsaat 800.
 Tampereen yliopistollisessa sairaalassa nuorisopsykiatrian osasto on ollut niin täynnä, että patjamajoitusta on tarvittu usein.
 Lue lisää:   Tamperelainen nuorisolääkäri kysyi itsemurhaa yrittäneen nuoren puolesta hyviä syitä elää – syntyi koskettavin Twitter-keskustelu pitkään aikaan
 Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto antoi viime kesänä  Pirkanmaan sairaanhoitopiirille huomautuksen lasten- ja nuorisopsykiatrisesta hoidosta. Avi on huomauttanut Pirkanmaan sairaanhoitopiiriä siitä, että lasten- ja nuorisopsykiatrinen hoito on aloitettava kolmen kuukauden kuluessa. Sen lisäksi käytössä tulee olla tarpeeksi terveydenhuollon työntekijöitä ja asianmukaiset toimitilat.
 Tampereen malli suunnittelussa
 Tampereen uusi kaupunginvaltuusto halusi panostaa nuorten mielenterveyteen terapiatakuulla.
 Sekä Tampereen pormestari Anna-Kaisa Ikonen (kok.) että apulaispormestari  Johanna Loukaskorpi  (sd.) sanovat, että terapiatakuun suunnittelu on vasta alkamassa.
 – Asia on vasta suunnittelussa ja mietimme mahdollisia ratkaisuja siihen, miten Tampereen mallin terapiatakuun voisi toteuttaa, Johanna Loukaskorpi sanoo.
 Kaupunki haluaa esimerkiksi selvittää, voisiko walk in -tyyppisestä matalan kynnyksen palvelusta olla apua.
 – Henkilöstö näkee, että tarvetta on ainakin matalan kynnyksen walk in -palveluun erityisesti oppilaitosten ulkopuolella oleville nuorille, Loukaskorpi sanoo.
 Yhtenä mahdollisuutena on tarjottu sitä, että kouluterveydenhoito ottaisi oppilaita vastaan ilman ajanvarausta.
 –Kouluterveydenhuollossa on jo lakisääteisesti terveydenhoitajien avovastaanottoja useimpina viikonpäivinä. Näen, että palvelun lisäämiselle on aitoa tarvetta, mutta se tuskin yksin voi täyttää terapiatakuun määritelmää, Loukaskorpi sanoo.
 Erikoislääkäreistä kova pula
 Haasteena terapiatakuun toteuttamiselle on tällä hetkellä on se, että yksityispuolellakaan ei ole juuri lisätarjontaa. Julkisia virkoja ei ole saatu täytettyä.
 – Tampereen yliopistollisen sairaalan aikuispsykiatriassa oli syyskuussa 35 erikoislääkärin vaje. Vajetta on myös lasten- ja nuorisopsykiatriassa, Loukaskorpi sanoo.
 Kaupunginvaltuusto määritteli, että terapiaa voi tarjota julkinen toimija, yksityinen toimija tai järjestö.
 Riittääkö 300 000 euron määräraha?
 – Sillä päästään hyvään alkuun ja pitää muistaa, että jo tämän vuoden valtuuston kesäkuun lisäbudjetilla on lisätty palvelua aiemmasta. Lisäksi nämä lisäbudjetin rahat kokovuotistettiin ensi vuodelle valtuuston talousarviokokouksessa, eli euromääräisesti on lisätty lasten ja nuorten mielenterveyspalveluihin huomattavasti aiempaa enemmän.
 Millaisia palveluita nuorten terapiatakuu voisi sisältää? Voit keskustella uutisesta 24.11. klo 23 asti.
 Lue lisää:
 Avi on antanut huomautuksen Pirkanmaan sairaanhoitopiirille lasten- ja nuorisopsykiatrisesta hoidosta – viivästystä hoidon aloittamisessa, vuodeosastoilla ruuhkaa
 Itsetuhoisia nuoria on sairaaloissa niin paljon, että osa nukkuu yönsä käytävällä – ylilääkäri: "Yhteiskunnan on kysyttävä, miksi nuoret eivät selviä"
 Nuoria on psykiatrisessa hoidossa enemmän kuin koskaan, ja korona on vain yksi syy: kuuntele, miksi vika on professorin mielestä yhteiskunnassa
 Ennätysmäärä lapsia hakee apua mielenterveyden ongelmiin – lastenpsykiatrian johtaja: "Meidän on mahdotonta vastata kysyntään"

Tampereelle on tulossa nuorten terapiatakuu, mutta kukaan ei vielä tiedä, mitä se oikeasti tarkoittaa


Summary: Lähes kaikki lukion opiskelijat suorittavat turvallisen liikennekulttuurin kurssin ja saavat samalla lähes maksuttoman ajokortin. Ajokortin lisäksi eteläpohjalaislukio houkuttelee opiskelijoita frisbeegolfilla.

Veeti Koski , 17, on lähdössä kolmannelle ajotunnilleen Ähtärin lukion pihalta.
 Abiturientti Koski osallistuu turvallisen liikennekulttuurin kurssille Ähtärin lukiossa ja saa itselleen B-ajokortin lähes maksutta. Koski täyttää 18 vuotta joulukuussa, eli hän suorittaa ajokortin täysi-ikäisenä.
 Eteläpohjalaislukio on tarjonnut kurssia kahden lukuvuoden ajan. Lukio ja kunta kustantavat sekä teoriatunnit että pakolliset ajotunnit, opiskelijan maksettavaksi jää tutkintomaksu ja mahdolliset ylimääräiset ajotunnit.
 – Kurssi oli niin mukavasti tarjolla ja kun lukio sen maksaa lähes kokonaan, niin sehän oli vain järkevä ratkaisu, Veeti Koski kertoo.
 Lähes kaikki opiskelijat ovat valinneet kurssin, kertoo lukion rehtori  Anne Luodeslampi .
 Yksi syy oli hänen mukaansa kurssille ja ajokorttien kustantamiselle se, että Ähtärissä on paljon opiskelijoita, jotka suorittavat ajokortin ikäpoikkeusluvalla 17-vuotiaana.
 – Annamme kurssilla paljon enemmän teoriaopetusta kuin normaalilla autokoulupuolella. Tässä opiskellaan asioita puolen vuoden ajan ja tämä on ihan täysi lukiokurssi, joka suoritetaan, Luodeslampi sanoo.
 Nuoret pääsevät pohtimaan liikenneturvallisuutta Luodeslammen mukaan kurssilla syvemmin.
 Ikäluokat pienenevät, kisa kiristyy
 Etenkin pienempien paikkakuntien  lukiot ovat käyneet viime vuosina kilpailua  opiskelijoista, kun nuorten ikäluokat pienenevät.
 Ähtärissä 16–18-vuotiaiden määrä vähenee ennusteen mukaan yli 20 prosentilla vuoteen 2035 mennessä. Lukion rehtori Anne Luodeslampi uskoo, että houkutuskeinoja on pienillä lukioilla käytettävä jatkossakin.
 – Me tarvitsemme opiskelijoita myös muilta paikkakunnilta. Kun löydetään ne pienten lukioiden paikalliset vahvuudet, niin niillä voidaan houkutella opiskelijoita muualtakin, hän pohtii.
 Anne Luodeslampi kertoo lähes kaikkien lukion opiskelijoiden valinneen turvallisen liikennekulttuurin kurssin.  Pasi Takkunen / Yle
 Ähtärin lukiossa on alkanut myös uusi frisbeegolflinja, joka painottuu lajin tekniikkaan, taktiikoihin sekä kisoihin valmistautumiseen.
 – Meidän musiikinopettaja sattuu olemaan SM-tason frisbeegolffaaja ja hän vetääkin nyt frisbeegolflinjaa lukiossa. Tämä on meidän toinen keino [maksuttoman ajokortin lisäksi], jolla onnistumme houkuttelemaan opiskelijoita myös oman paikkakunnan ulkopuolelta.
 Luodeslampi muistuttaa, että 2005 syntyneille toinen aste on maksuton joka tapauksessa.
 – Kun ikäluokat pienenevät, niin sekin on jo tavoite, että saamme pysymään määrät samoina kuin aiemmin. En ole vielä ainakaan kuullut, että joku olisi valinnut meidän lukion vain ajokortin takia.
 "Tämä oli vain hyvä bonus"
 Kurssia vetää Ähtärin lukiossa Ähtärin Liikennekoulun autokouluyrittäjä  Juha-Pekka Leiponen .
 Hän pitää kurssia hyvänä nimenomaan siksi, että siinä annetaan teoriaopetusta huomattavasti enemmän kuin autokoulussa.
 – Autokoulussa pakollisia teoriatunteja on vain kahdeksan. Täällä lukiolaiset käyvät teoriaa kokonaisuutena lähes 40 tuntia, eli tämä on paljon perusteellisempaa, Leiponen kuvaa.
 Juha-Pekka Leiposen mielestä ikäpoikkeusluvalla ajokortin ajaminen on hyvä asia etenkin seuduilla, joilla ei ole kattavaa julkista liikennettä.  Pasi Takkunen / Yle
 Sekä Leiponen että rehtori Anne Luodeslampi uskovat, että kurssi antaa hyvät eväät nuorille liikenneturvallisuuden näkökulmasta.
 Leiponen pitää hyvänä asiana myös sitä, että ajokortin voi suorittaa ikäpoikkeusluvalla jo 17-vuotiaana.
 – Se vapauttaa liikkumista ja vähentää perheiden kuljetuspainetta kun saadaan uusia kuskeja. Tämähän tulee ilmeisesti vielä muuttumaan niin, ettei poikkeuslupia tarvitsisi hakea, vaan kortin voisi ajaa huoltajien suostumuksella.
 Etelä-Pohjanmaalla ajokortin on  suorittanut 17-vuotiaana jo lähes puolet ikäluokasta . Veeti Koski ajaa kortin täysi-ikäisenä keskellä abivuottaan.
 – Kyllä olisin valinnut Ähtärin lukion muutenkin, mutta tämä oli vain hyvä bonus. Tällä hetkellä kävelen melkein joka paikkaan ja matkat ovat pitkiä, niin kyllä täällä on tärkeää, että on ajokortti, hän miettii.
 Kosken mielestä on vain hyvä asia, että lukiot tarjoavat vastaavanlaisia etuja opiskelijoille.
 – Se auttaa varmasti monia.
 Lue lisää:   17-vuotiaat hankkivat ajokortteja Etelä-Pohjanmaalla maan innokkaimmin – Iida-Maria Haukkala ja Jimi Törönen kertovat, miksi he eivät voineet odottaa vielä vuotta
 Lukiot houkuttelevat opiskelijoita läppäreillä, ajokorteilla ja jopa vuokra-asunnoilla, kun nuorten määrä vähenee – katso oman kuntasi kehitys
 Katso, millaisia etuja Suomen lukiot tarjoavat – Kalle Hentunen havittelee yo-lakkia 300 kilometrin päässä kotoa: "En usko, että olisin saanut lukiota suoritettua Helsingissä"

Pikkukunnat käyvät kovaa kilpailua nuorista, ja siksi Veeti Koski, 17, saa Ähtärin lukiosta valkolakin lisäksi ajokortin


Summary: Arviolta noin parikymmentä suomalaista on käynyt Itä-Ukrainassa taistelemassa.  Suomalaisviranomaiset eivät ole tutkineet heidän toimintaansa alueella.

Tästä on kyse Venäjä on hyökännyt vuodesta 2014 alkaen Ukrainan suvereeniutta vastaan sekä Krimillä että Itä-Ukrainassa. Kansainväliset riippumattomat instituutiot ovat todenneet Venäjältä virtaavan aseita, sotilaita ja tarvikkeita Ukrainaan. YK:n mukaan sodassa on kuollut yli 3 400 siviiliä huhtikuun 2014 jälkeen. Ukrainassa on sodan takia maansisäisiä pakolaisia noin 1,5 miljoonaa, yhdeksänneksi eniten maailmassa. Lähteet: YK, YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto OHCHR, Kansainvälinen rikostuomioistuin ICC
 Petri Viljakainen  kirjoitti sosiaalisessa mediassa haluavansa kotiin. Oli maaliskuu 2020, ja koronavirus sulki valtioiden rajoja ympäri maailmaa. Postauksessaan Viljakainen kertoi passinsa vanhentuneen ja pyysi Facebook-seuraajiltaan rahaa.
 Viljakainen oli tuolloin oman kertomansa mukaan taistellut Itä-Ukrainan Donetskissa ja Luhanskissa viisi vuotta. Lähes yhtä kauan kuin Venäjän tunnuksettomat joukot olivat käyneet alueella  julistamatonta sotaa Ukrainaa vastaan .
 Petri Viljakainen on yksi noin kahdestakymmenestä Donbassin suomalaisesta vierastaistelijasta. Hän on myös kaikkein kovaäänisin; Viljakainen on monta kertaa  kertonut julkisuudessa  osallistuvansa sotatoimiin Ukrainan hallituksen joukkoja vastaan. Siis Venäjän johtamien joukkojen rinnalla.
 Suomen  ulkoministeriö on varoittanut  pian Ukrainan sodan alusta asti suomalaisia matkustamasta alueelle. Konsulipalveluita ei ole saatavilla, teitä on poikki ja varsinkin kontaktilinjan läheisyydessä on vaarallista.
 Tielle on aseteltu esteitä Kominternovossa eteläisessä Donbassissa. Valentin Sprinchak / AOP
 Donbassiin matkustaminen ei ole Suomen laissa kiellettyä edes silloin, kun matkustaa osallistuakseen taisteluihin. Halutessaan Viljakainen ja muut suomalaiset vierastaistelijat saavat vapaasti myös palata Suomeen taistelukoulutettuna ja -kokeneena.
 Muutamassa muussa Euroopan maassa vierastaistelijoiden tekoja Ukrainassa on tutkittu ja heille on langetettu koviakin tuomioita.
 Yle Uutiset tutustui Itä-Ukrainassa toimineiden suomalaisten tuottamaan materiaaliin. Siihen on syytä suhtautua kriittisesti.
 Putin-fani otti kuolleelta ukrainalaiselta "metsästysmuiston"
 Ensimmäisessä Donbassissa antamassaan YouTube-haastattelussa Petri Viljakainen katsoo suoraan kameraan. Hän on sonnustautunut vihreään maastopukuun, rintataskun yllä roikkuu kaksi ei-suomalaista mitalia.
 Videota kuvaava  Johan Bäckman  kysyy Viljakaiselta:
 – Jos amerikkalainen sotilas tulee rintamalla vastaan Donbassissa, mitä teet?
 Viljakainen empii hetken, karistaa kurkkuaan ja vastaa hymyillen:
 – Ammun kohti.
 Sitten hän naureskelee ja lisää: "riippuu tilanteesta".
 Video on julkaistu 17. heinäkuuta 2015 Johan Bäckmanin YouTube-kanavalla.
 Petri Viljakainen on myös kirjoittanut kirjasen Donbassin-kokemuksistaan. Siinä hän kertoo alkaneensa harkita sotaan lähtöä jäätyään Suomessa työttömäksi vuonna 2014. Työttömänä hän yritti "keksiä tolkun tekemistä", mutta sellaista ei löytynyt.
 Joulukuussa 2014 Viljakainen löysi Johan Bäckmanin. Tämä oli siihen aikaan markkinoinut sosiaalisessa mediassa mahdollisuutta lähteä "puolustamaan Donbassia" eli taistelemaan Venäjän puolelle konfliktia, ukrainalaisia vastaan.
 – Bäckman ilahtui lähtösuunnitelmistani ja lupasi auttaa järjestelyissä, Viljakainen kirjoittaa.
 Kevään 2015 ajan Viljakainen alkoi valmistautua "kuolemaan asian puolesta". Hän jätti jäähyväisiä ja myi omaisuuttaan sekä haki viisumin Venäjälle.
 Koko Ukrainan valtio on Viljakaisen mielestä "länsimielisen, vallan kaapanneen ja fasistisen juntan hallussa". Tuota "Kiovan natsijunttaa" rahoittavat hänen mukaansa Yhdysvallat ja Euroopan unioni, joita vastaan Viljakainen kertoo taistelevansa.
 Venäjän presidentti  Vladimir Putinia  hän pitää lupauksena paremmasta.
 – Ja kun kuuntelee miehen puhetta, minäkin uskon siihen. Venäläinen maailma tarvitsee vahvan johtajan, hän kirjoittaa.
 Viljakainen matkusti niin sanottuun Donetskin kansantasavaltaan Venäjän kautta heinäkuussa 2015. Jo seuraavana päivänä saapumisestaan hän kuvasi paikallisessa kahvilassa Johan Bäckmanin kanssa amerikkalaisen sotilaan ampumisella fantasioivan videon.
 Donetskissa Viljakainen kirjoittaa olleensa yhteydessä alueella asuneeseen suomalaiseen  Janus Putkoseen , johon hän oli luonut yhteyden jo ennen matkaansa.
 Viljakaisesta tuli nopeasti YouTuben Donbass-videoiden suomalainen vakiokasvo yhdessä Johan Bäckmanin ja Janus Putkosen kanssa. Videoissa toistuvat samat teemat: suomalaiset alueella taistelevat ja oleilevat henkilöt esitetään sotasankareina, jotka puolustavat siviilejä.
 Sen sijaan Ukrainan joukot esitetään hyökkääjinä ja sotarikollisina, vaikka kansainvälisten tarkkailijoiden mukaan hyökkäyksiä tekevät nimenomaan Venäjän johtamat joukot, ja  niitä epäillään sotarikoksista .
 Syyskuussa 2015 Viljakainen kertoi Putkosen juontamalla videolla olleensa Donbassissa "rintamahommissa" ja kannattavansa "röyhkeää hyökkäystä" ukrainalaisia vastaan. Sekä Viljakainen että salanimellä esiintynyt toinen suomalainen "Ivan" kertoivat käyttäneensä tehtävissään aseita, kuten konekivääriä.
 Viljakainen kertoi omistavansa myös kaatuneelta ukrainalaiselta "trofeeksi" eli metsästysmuistoksi ottamansa pistimen. Hänen mukaansa "kansanarmeijalla" ei ollut käytössä panssarintorjuntaohjuksia ja raskaita aseita. Tosiasiassa "kansanarmeija", eli Venäjän johtamat joukot ovat olleet raskaasti aseistautuneita konfliktin alusta asti.
 Puoli vuotta myöhemmin tehdyssä  YouTube-videossa Viljakainen kertoi  haastattelija-Putkoselle olevansa puolustustehtävissä ja saaneensa koulutusta. Tehtäviään hän kuvasi mielekkäiksi sekä taisteluun motivoiviksi.
 Viljakainen puhui ihailevasti venäläisistä komentajistaan ja taistelutovereistaan. Putkonen puolestaan kutsui Viljakaista "suomalaiseksi sotilassankariksi".
 Janus Putkonen haastatteli Petri Viljakaista YouTubessa vuonna 2016. He keskustelivat Viljakaisen uusista tehtävistä Prizrak-prikaatissa. Kuvakaappaus Janus Putkosen YouTube-kanavalta.
 Seuraavassa  YouTube-haastattelussa maaliskuussa 2016  Viljakaisella on sotilaspuvussa uusi hihamerkki. Merkissä on Venäjän sotilastiedustelun lepakko ja teksti, joka tarkoittaa suomeksi Novorossian sotilastiedustelua.
 Keskustelussa kerrotaan Viljakaisen olevan erikoismies Prizrak- eli Haamu-prikaatissa ja tekevän tiedustelutehtäviä.
 – Täällä ollaan Luhanskin kansanarmeijan puolella ja torjutaan natsien hyökkäystä, Viljakainen sanoo.
 Pari kuukautta myöhemmin Johan Bäckmanin kanavalla  julkaistussa videossa näkyy , kun Prizrakin yksi komentaja ojentaa Viljakaiselle urheusmitalin metsätiellä.
 Alun innostuksen jälkeen Viljakaisen YouTube-esiintymiset loppuivat kokonaan. Hän jatkoi raportointia muilla sosiaalisen median alustoilla, kirjoitti taistelukokemuksistaan kertovan kirjasen ja  antoi haastatteluja suomalaisiin lehtiin .
 Viimeisin havainto Viljakaisesta on kesäkuun alusta 2021, kun Johan Bäckman kyseli tältä kuulumisia  suorassa verkkovideolähetyksessä . Hän sanoi olevansa yhä Itä-Ukrainassa.
 – Kaikilla on automaattiaseet ja patruunoita riittää, Viljakainen kertoi.
 Emme tavoittaneet Petri Viljakaista kommentoimaan.
 Tutkija: Kansainvälisellä taistelumatkailulla monia motiiveja
 Esimerkki Venäjän toimista Itä-Ukrainassa on MH17-matkustajakoneen alasampuminen BUK-ohjuksella, joka tuotiin varuskunnasta  Venäjän Kurskista . Kolme venäläistä ja yksi ukrainalainen on  syytettynä rikoksesta kansainvälisessä oikeudenkäynnissä.
 Itä-Ukrainassa on sodan alusta asti ollut Venäjän  armeijan sopimustaistelijoita , mutta myös  Venäjän armeijan varsinaisia yksiköitä . Ukrainan viranomaisten mukaan suurin osa päällystöstä on Venäjän armeijasta.
 Venäjän sotilaiden lisäksi sotaan on osallistunut niin sanottuja vapaaehtoisia vierastaistelijoita.
 Puolalainen tutkija  Kacper Rekawek  on tutkinut Donbassin vierastaistelijoita. Suurin osa ulkomaisista taistelijoista on venäläisiä, mutta joukossa on myös länsimaiden kansalaisia.
 Rekawekin selvityksistä ulkomaisten vierastaistelijoiden sotamatkailulle paljastuu erilaisia motiiveja. Osa lähtee, koska kannattaa äärilaidan politiikkaa tai Venäjän poliittisia tavoitteita. Jotkut kiertävät sotatantereita ja ovat jatkaneet Ukrainasta Syyriaan, Irakiin tai Somaliaan sotimaan.
 – Länsimaisilla vierastaistelijoilla on oma salainen yhteisönsä. Tässä yhteisössä matkustellaan ja etsitään uusia konflikteja, joihin osallistua, Rekawek kertoo. Hän työskentelee Oslon Centre for Research on Extremism -tutkimuslaitoksessa.
 "Lauri Karhu" kertoo ylenneensä palkkaa saavaksi kersantiksi
 Toinen näkyvä suomalaistaistelija esiintyy salanimellä Lauri Karhu. Myös hän on kirjoittanut kirjan taisteluistaan Donbassissa. Kirjassa "Karhu" kertoo palvelleensa vuosina 2015-2017 vapaaehtoisena Donbassin kansanmiliisin taistelujoukoissa.
 Karhu oli omien sanojensa mukaan toiminut kouluttajana sotilaallisissa tehtävissä jo ennen tuloaan Donbassiin sekä osaavansa venäjää. Hän kirjoittaa kokeneensa itsensä "anti-fasistiksi", eikä hänellä ollut omantunnon tuskia taisteluihin osallistumisesta. Donbassiin hän kertoi vieneensä Suomen armeijan jalkineet.
 Paikan päältä hän sai omat varusteet, kuten rynnäkkökiväärin. Joillekin tehtäville hän sai kertasingon ja muutaman käsikranaatin.
 Alussa Karhu palveli kirjansa mukaan kansainvälisessä taisteluosastossa, eli samassa kuin Viljakainen. Hänen mukaansa kesällä 2015 kenellekään vapaaehtoiselle ei maksettu palkkaa, mutta myöhemmin asia muuttui. Karhu myös väittää tunteneensa Donetskin apulaispuolustusministerin palvelukseen astuessaan.
 Talvella 2016 Karhu kertoo liittyneensä kansainväliseen tiedustelujoukkueeseen, joka oli osa vakituista armeijaa. Vaihdon myötä hänellä alkoi juosta säännöllinen palkka, ja hänestä tuli "virallinen sopimussotilas".
 Kerran hän kertoo suunnitelleensa väijytystä ukrainalaisia vastaan. Tarkoituksena oli "marssia vihollisen asemiin ja tehdä kylmäverinen tappo, katsoa vihollissotilaita tähtäimen läpi ja avata tuli". Karuimmaksi hän kuvaa komennusta eteentyönnetyssä taisteluasemassa, jossa moni oli Karhun mukaan kaatunut.
 Lauri Karhu kertoo, että myöhemmin hänet ylennettiin kersantiksi. Hänen alaisuudessaan oli yhdeksän miestä, ja hänelle maksettiin korkeampaa palkkaa kuin rivimiehille. Välit prikaatin esikuntaan olivat hyvät.
 Karhu kertoo kirjassaan, että tiesululla partioidessaan hän esitti venäjänkielistä erehdyttääkseen Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Etyjin tarkkailijoita luulemaan, ettei alueella ole kansainvälisiä taistelijoita.
 Lopulta hän sairastui ja vetäytyi taisteluista. Hän sai Luhanskin puolustaja -kunniamitalin. Sotimisen lopetettuaan Karhu kirjoitti asuneensa sota-alueella.
 Ei ole tiedossa, missä tämä mahdollisesti hyvin koulutettu ja kokenut palkkasotilas tällä hetkellä on. Yle Uutiset on pyrkinyt arvioimaan "Karhun" esiinnostamien asioiden uskottavuutta muista lähteistä. Materiaaliin on kuitenkin syytä suhtautua kriittisesti, sillä hänen oikea henkilöllisyytensä ei ole Yle Uutisten tiedossa.
 "Informaatiosotaa" käyvä Janus Putkonen sai briiffin Moskovasta
 Loviisalainen Janus Putkonen saapui Donbassiin Moskovasta Etelä-Venäjän Rostovin kautta maaliskuussa 2015. Hän julkaisi YouTubessa videon saapumisestaan osana kansainvälistä saattuetta.
 – Hyvin mielenkiintoinen briiffaus tuli Moskovassa,  Putkonen kertoi videolla .
 Tarkempaa tietoa briiffauksen sisällöstä tai tekijästä hän ei erittele.
 Putkonen on kertonut useaan otteeseen julkisesti  käyvänsä "informaatiosotaa"  Venäjän puolesta. Lisäksi hän on kertonut polttaneensa suomalaisen sotilaspassinsa.
 Putkosen videosta ilmeni, että hänellä oli sotatoimialueelle saapuessaan paikallisten sotilaskomentajien suojelema asema. Putkosen seurueen esiliinana toimi Donetskin kansantasavallan aluejoukkojen turvayksikkö.
 Hän videoi, kun paikalliset sotilaat antoivat seurueelle turvallisuuskoulutusta "tarkka-ampujien ja kranaattitulen varalta".
 – Asiat hoituvat hyvin, mikään ei ole vaarallista eikä uhattua, Putkonen kuvaili.
 Aluksi hän työskenteli DOni News -nimisen  viestintäprojektin johtajana . Niin sanottu uutistoimisto DOni News oli perustettu vuonna 2014, ja sen tehtävä oli levittää Venäjän johtamia kapinallisia puoltavaa sotapropagandaa.
 Janus Putkosen (vas.) YouTube-videon esittelykuvassa esiintyvät myös Ari Laitanen ja Petri Viljakainen vuonna 2015. Oikealla kasvonsa peittänyt suomalainen esiintyy salanimellä "Igor" ja "Ivan". Hänen vasemmalla puolellaan on yhdysvaltalainen Russell Bentley. Kuvakaappaus Janus Putkosen YouTube-kanavalta.
 Sen jälkeen Putkonen, entinen kesäteatteriohjaaja, on tehnyt Donbassista kymmeniä videoita YouTubeen. Osassa hän esiintyy yksin, osassa hän keskustelee Viljakaisen, Bäckmanin, muiden suomalaisten tai paikallisten sotilaiden kanssa.
 Putkosen videoilla syyllisiä ihmisten kärsimykseen sodassa ovat länsimaat, kansainväliset järjestöt, Punainen Risti ja puolueettomat tarkkailijat.
 Putkonen pyrki myös vaikeuttamaan perinteisten tiedotusvälineiden uutisointia. Vuonna 2015 niin kutsuttu Donetskin kansatasavalta esti monien kansainvälisten journalistien kuten Ylen  toimittajan Antti Kurosen  ja Iltalehden  toimittajan Nina Leinosen  pääsyn raportoimaan Donbassiin. Putkonen sanoi Iltalehdelle, että hänen edustamansa taho on "ainoa, joka kertoo totuuden alueelta".
 Tutkija Kacper Rekawek tuntee Putkosen toimintaa. Hän kertoo että Putkonen, kuten samaan aikaan muutkin alueelle saapuneet kansainväliset sotapropagandistit, olivat erikoisessa asemassa.
 – Putkosen kaltainen kaveri oli ikään kuin määrätty töihin Donetskiin. Mutta hän ei ollut paikallinen, eikä hänellä ollut yhteyksiä paikallisiin, vaan Moskovaan, Rekawek sanoo.
 Putkosen saapuessa Donetskiin vallassa oli "pääministeri"  Aleksandr Zahartšenko , entinen Donetskin sotilaskomentaja. Alueella valtaa pitävät vain  Kremlin hyväksymät nukkehallinnot.
 Zahartšenko oli rakentanut ympärilleen henkilökohtaista turvallisuuskaartiaan, jota kutsuttiin 15. prikaatiksi. Rekawekin mukaan kaikki ulkomaalaiset oli Zahartšenkon aikana tarkoitus liittää tähän yksityiseen yksikköön.
 – Vaikka Zahartšenko ei ollut itsenäinen Moskovasta, hänellä oli kuitenkin oma näkemyksensä siitä, miten niin kutsuttua Donetskin kansantasavaltaa tulisi johtaa, Rekawek sanoo.
 Kansainväliset miehet toimivat ainakin jossain määrin Zahartšenkon hyväksymänä ja nauttivat tämän luottamusta. Heillä oli myös toimintavapauksia, niin myös Putkosella.
 Janus Putkonen ja Zahartšenko tunsivat toisensa henkilökohtaisesti. Johan Bäckman latasi vuonna 2016  YouTube-kanavalleen klipin , jossa Putkonen on hyväntuulisen Zahartšenkon toimistossa ja vastaanottaa tältä käsiaseen.
 Janus Putkosella oli tuttavalliset välit Donetskissa hallinneeseen Aleksandr Zahartshenkoon. Vuonna 2016 Putkonen sai Zahartshenkolta aseen. Kuvakaappaus Johan Bäckmanin Youtube-kanavalta, kuvankäsittely: Samuli Huttunen / Yle
 Myöhemmin Zahartšenkon kuoltua pommi-iskussa vuonna 2018 ja vallan vaihduttua Putkosen asema muuttui, Rekawek sanoo. DONi News ei ole enää toiminnassa, ja Putkonen muutti syrjemmäksi Luhanskiin.
 Janus Putkonen asuu tiettävästi edelleen Luhanskissa. Hän nimittää itseään verkkosivusto UMV-lehden päätoimittajaksi. UMV-sivustolla levitetään myös koronasalaliittoteorioita ja rokotevastaisuutta.
 Yle Uutiset ei saanut tietoonsa Putkosen yhteystietoja. Johan Bäckman kertoi Yle Uutisille välittäneensä haastattelupyynnön Putkoselle ja kertoi, ettei tämä halua kommentoida.
 Johan Bäckman perusti Donetskin "edustuston" ja alkoi markkinoida alueelle matkustamista
 Johan Bäckman kertoo edelleen auttavansa suomalaisia, jotka ovat lähteneet Itä-Ukrainaan taistelemaan. Hän ei koe olevansa vastuussa värväämistään henkilöistä. Kuvakaappaus Janus Putkosen YouTube-tililtä.
 Johan Bäckman on suomalaistaistelijoiden kannalta tärkeä keskushenkilö. Hän on järjestellyt näiden toimintaa ja matkustellut Suomesta Donbassiin tapaamaan heitä. Hän kustansi sekä Petri Viljakaisen että Lauri Karhun sotateokset.
 Bäckman on toiminut Moskovassa sijaitsevan Venäjän strategisen tutkimuksen instituutin (RISS) edustajana. Instituutissa työskentelee Venäjän tiedustelupalveluiden upseereita, jotka on nimittänyt presidentti Vladimir Putin.  Bäckmanin t oiminnasta on mainintoja RISS:in verkkosivuilla.
 Bäckman aktivoitui sodassa vuonna 2014.  Hän kehotti sosiaalisessa mediassa ihmisiä  lähtemään puolustamaan Donbassia.
 Johan Bäckman mainosti blogissaan mahdollisuutta matkustaa Itä-Ukrainaan armeijaan vuonna 2015. Kuvassa esiintyy Petri Viljakainen. Kuvakaappaus Johan Bäckmanin blogista, kuvankäsittely: Samuli Huttunen / Yle
 Kesällä  2014 Bäckman ilmoitti , että Suomeen on perustettu "Donetskin kansantasavallan edustusto" ja kertoi kansantasavallan korkeimman neuvoston nimittäneen hänet edustajan tehtävään. Edustusto pyrki esiintymään Suomessa diplomaattisena lähetystönä, vaikka niin sanottua Donetskin kansantasavaltaa eli Venäjän johtamien joukkojen Ukrainasta valtaamaa aluetta ei ole tunnustettu valtioksi. Bäckmanin "edustusto" kirvoitti  kriittistä uutisointia Suomessa .
 Syyskuussa 2015 julkaistun venäläisen verkkolehden  Svobodnaja Pressan haastattelusta  ilmenee, että Bäckmanin "edustustolla" olikin erityinen tehtävä: auttaa suomalaisia Donbassiin-lähtijöitä.
 Artikkelin kirjoittanut toimittaja kysyi Bäckmanilta: "Johan, onko totta, että edustustonne Helsingissä muodostaa ja lähettää joukkueittain vapaaehtoisia Donetskin kansantasavaltaan?"
 Bäckman kertoi, että "yli tusina vapaaehtoista oli jo syyskuuhun 2015 mennessä lähetetty niiden ihmisten joukosta, jotka olivat olleet yhteydessä DPR:n edustustoon saadakseen neuvoja ja apua".
 – Nämä ovat ihmisiä, jotka vihaavat natsismia ja ovat huolissaan viime vuosien maailmanpolitiikan tapahtumista, Bäckman sanoi lehdelle.
 Artikkelissa oli haastateltu myös Bäckmanin silloista yhteistyökumppania, porilaista sosiaalidemokraattien kunnallispoliitikkoa, joka jutun mukaan toimi "edustustossa" sihteerinä ja auttoi lähtijöitä käytännön matkajärjestelyissä.
 Hän kertoi lehdelle, että edustustoon soittavat ihmiset olivat kiinnostuneita siitä, miten Donetskiin pääsee.
 – Ihmiset tekevät lähtöpäätöksensä itsenäisesti, mutta heille kerrotaan tietoja alueen tilanteesta ja varoitetaan mahdollisista vaikeuksista, nainen kertoi.
 Johan Bäckman kertoi  YouTubessa toukokuussa 2016  järjestäneensä suomalaisten vapaaehtoisten lähettämistä Donbassiin. Halukkaita oli ollut kymmeniä ja useita oli lähtenyt, myös venäläisiä.
 Janus Putkonen haastatteli Johan Bäckmania Donbassissa vuonna 2016. Bäckman kertoi videolla järjestäneensä suomalaisten lähettämistä alueelle. Kuvakaappaus Janus Putkosen Youtube-kanavalta, kuvankäsittely: Samuli Huttunen / Yle
 – Suomen lain mukaan siinä ei ole mitään laitonta ja ihmisiä voi värvätä, Bäckman sanoi videolla.
 Bäckman on tehnyt useiden Donbassiin matkustaneiden suomalaisten kanssa haastatteluja YouTubeen, joissa nämä kehottavat muitakin lähtemään.
 Tutkija Rekawek pitää Donbassissa toimivien suomalaisten toimintaa verrattain ammattimaisena. Hänen mukaansa myös muissa Euroopan maissa on yritetty perustaa Donetskin "diplomaattiedustustoja", mutta suomalainen operaatio näyttää menestyneimmältä.
 – Siinä ihmisiä vierailee Suomesta Donetskissa ja paikan päällä on henkilö, joka ottaa heidät vastaan. Lisäksi Suomessa on ihmisiä, jotka ovat verkostoituneita suomalaisiin Donbassissa. Muunkinmaalaiset yrittivät tällaista, mutta eivät aina onnistuneet. Ja joissain tapauksissa nämä "edustustot" ja "konsulaatit" toimivat vain verkossa, Rekawek sanoo.
 Suomalaisten toimia alueella ei ole tutkittu
 Arviot Donbassissa taistelleiden suomalaisten määrästä vaihtelevat. Joidenkin turvallisuusviranomaisten arvioiden mukaan heitä olisi yhteensä noin parikymmentä. Suojelupoliisin viestinnästä kerrotaan, että Itä-Ukrainassa on taistellut "suhteellisen pieni joukko" suomalaisia.
 Pyysimme haastattelua useilta turvallisuusasioihin kytkeytyvältä viranomaiselta. Yksikään taho ei halunnut kommentoida omalla nimellään, mutta kertoi taustatietoja. Suojelupoliisin viestinnän mukaan suomalaisten vierastaistelijoiden asiaa ei voi kommentoida, syynä "jo ihan heidän yksityisyytensä".
 Suojelupoliisista kerrotaan, että Suomen lain mukaan ulkomaisiin sotiin osallistuminen ei ole sinänsä rangaistavaa, mutta sotarikoksiin osallistuminen on.
 Venäjän johtamat joukot ovat kansainvälisten tarkkailijoiden ja riippumattomien  tutkijoiden mukaan harjoittaneet Donbassissa  sotarikoksia ja rikoksia ihmisyyttä vastaan. Venäjän epäillyistä sotarikoksista Ukrainaa vastaan on käynnissä tutkintoja  kansainvälisessä rikostuomioistuimessa ICC:ssä .
 Suomalaisille viranomaisille tehty soittokierros jättää vaikutelman, ettei kukaan tutki, onko suomalaisia vierastaistelijoita mahdollisesti osallistunut sotarikoksiin tai mahdollisiin muihin rikoksiin Donbassissa.
 Turvallisuusbloggaaja  Marko Enqvist  on seurannut tarkasti suomalaisten taistelijoiden toimintaa heti Ukrainan sodan alusta asti ja raportoinut näiden tekemisistä  blogissaan .
 Hän teki tutkintapyynnön Johan Bäckmanin ja Janus Putkosen toiminnasta Ukrainassa jo vuonna 2016. Valtakunnansyyttäjänvirasto päätti, että koska väitetyt rikokset tapahtuvat Ukrainassa, tutkintavastuu asiassa olisi Ukrainan viranomaisilla, jotka voivat tarvittaessa pyytää virka-apua Suomesta.
 Ylen tietojen mukaan kukaan ei tutkinut asiaa.
 Enqvist pitää ongelmallisena, ettei vierastaistelijoiden mahdollisia rikoksia tutkita Suomessa.
 – Suomessa käytävässä turvallisuuspoliittisessa keskustelussa ei nouse esiin vierastaistelijoiden muodostama turvallisuusuhka ja verkostoituminen ääriryhmiin, hän sanoo.
 Rekawek on havainnut, että kansainväliset vierastaistelijat usein pulpahtavat kotimaissaan esiin erikoisissa yhteyksissä. Esimerkiksi järjestelmänvastaisissa mielenosoituksissa, kuten keltaliiviprotesteissa Ranskassa, vallankaappausyrityksessä Montenegrossa ja muissa vastaavissa operaatioissa.
 Enqvist muistuttaa, että Venäjän värväämiä vierastaistelijoita on liittynyt myös venäläisten palkka-armeijoiden, kuten PMC Wagnerin riveihin.
 Muualla Euroopassa langetettu raskaita tuomioita
 Venäjän sota Ukrainaa vastaan on ajanut itäukrainalaisia pakoon kodeistaan. Taisteluiden raunioittama asuintalo Donetskissa kuvattuna lokakuussa 2021.  Valentin Sprinchak / AOP
 Venäjän johtamien joukkojen riveihin on sodan aikana matkustanut vierastaistelijoita muistakin Euroopan maista, kuten Liettuasta, Tshekistä, Britanniasta ja Serbiasta.
 Tshekissä kovan tuomion sai mies, joka oli alun perin rekrytoitu mukaan Ukrainan-vastaiseen taisteluun Facebook-ryhmästä. Hän oli matkustanut Donbassiin Venäjän rajan yli ja liittynyt Venäjän johtamaan "laittomaan aseelliseen ryhmään", kertoo Kharkiv Human Rights Protection Group.
 Donbassissa mies oli saanut sotilaallista koulutusta ja osallistunut panssariyksikön mukana Ukrainan-vastaisiin sotatoimiin 2015–2016.
 Hänet tuomittiin joulukuussa 2020 korkeimmassa oikeudessa  kolmeksi vuodeksi vankeuteen , ja todistusaineiston joukossa esiteltiin hänen Putinille uskollisia Facebook-kirjoituksiaan. Aiemmin Tshekissä on tuomittu ainakin yksi Donbassin-taistelija kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen järjestäytyneeseen rikollisryhmään kuulumisesta.
 Tuomioita on langetettu Venäjän puolesta sotineille vierastaistelijoille myös ainakin Liettuassa, Latviassa, Saksassa ja Britanniassa. Joissain maissa syytteitä on ajettu myös epäiltyinä terrorismirikoksina, mutta terrorismisyytteet ovat menestyneet heikommin kuin syytteet laittomaan rikollisryhmään kuulumisesta.
 Britanniassa tuomittiin vuonna  2017 terrorismilainsäädännön puitteissa  mies, joka väitti kuljettaneensa Donbassissa ambulanssia. Oikeuden mukaan hän auttoi muita "tekemään terroritekoja kuulumalla Ukrainan hallituksen vastaiseen aseelliseen ryhmään ja palvelemalla sotilaana ryhmässä". Mies sai viiden vuoden ja neljän kuukauden vankeustuomion.
 Rekawek kertoo, että Tshekissä oli syyskuuhun 2021 mennessä langetettu 15-20 vuoden vankeustuomiot kolmelle tshekkimiehelle, joiden oikeus katsoi osallistuneen Venäjän johtamissa joukoissa "terrorististen tekojen valmisteluun" Ukrainaa vastaan.
 Suuressa osassa Euroopan maita lainsäädäntö on samantyyppinen kuin Suomessa, Rekawek sanoo. Se tarkoittaa, että taistelumatkailu itsessään ei välttämättä ylitä tutkintakynnystä, vaan matkalla tehdyt teot.
 Baltian maissa taisteluihin lähtö ilman kohdemaan puolustusministeriön lupaa on kiellettyä.
 Oikeusministeri Henriksson: Vierastaistelijat saattavat syyllistyä lukuisiin rikoksiin
 Oikeusministeri Anna-Maja Henriksson sanoo Yle Uutisille, että vierastaistelijat saattavat toiminnassaan syyllistyä lukuisiin Suomessa rangaistaviin rikoksiin.
 – Sellaisia rikoksia ovat henkeen ja terveyteen kohdistuvien rikosten lisäksi esimerkiksi sotarikokset ja rikokset ihmisyyttä vastaan, Henriksson sanoo sähköpostihaastattelussa.
 Myös valtiollisiin asioihin vaikuttavan, sotilaallisesti järjestäytyneen yhteenliittymän toimintaan osallistuminen on rangaistavaa laittomana sotilaallisena toimintana.
 Niin on myös osallistuminen järjestäytyneen rikollisryhmän toimintaan, jollaiseksi katsotaan vähintään kolmen henkilön muodostama, tietyn ajan koossa pysyvä rakenteeltaan jäsentynyt yhteenliittymä, joka toimii yhteistuumin tehdäkseen vakavia rikoksia.
 Vaikka taisteluihin matkustaminen ei sinällään ole rangaistavaa, kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti rangaistavaa on matkustaminen ulkomaille terrorismirikoksen tekemiseksi.
 – Ulkomaille taistelemaan lähtemiseen ei ole kiinnitetty kansallisella tasolla yleisesti huomiota samalla tavalla kuin erääseen sen erityisosaan eli terroristiseen vierastaisteluun, Henriksson sanoo.
 Vierastaistelijat sotarikostutkinnassa – mediatiedon mukaan suomalaisia mukana
 Lokakuussa 2021 Ilta-Sanomat uutisoi, että Ukrainan valtakunnansyyttäjänvirasto tutkisi  sotarikoksista neljää Suomen kansalaista . Uutinen perustui yhdysvaltalaisen uutissivuston Buzzfeedin tietoihin.
 Yle Uutiset pyysi Ukrainan valtakunnansyyttäjänvirastolta lisätietoja, kuten epäiltyjen sotarikosten ajankohtaa ja tarkempaa kuvausta rikoksista. Toistaiseksi tietoja ei ole saatu.
 Myöskään Suomen oikeusministeriöllä, ulkoministeriöllä tai valtakunnansyyttäjänvirastolla ei ollut tuoreeltaan asiasta lisätietoa tai ne eivät kommentoineet asiaa.
 Taisteluissa tuhoutunut koulurakennus Horlivkassa Donetskissa kuvattuna marraskuussa 2021. Valentin Sprinchak / AOP
 Johan Bäckman kiistää vastuun värväämiensä suomalaisten kohtalosta ja toiminnasta
 Yle Uutiset tiedusteli Johan Bäckmanilta tämän värväämistoiminnasta sekä siitä, millaisessa vastuussa hän kokee olevansa Itä-Ukrainaan värväämiensä suomalaisten turvallisuudesta.
 Bäckman kertoo edelleen auttavansa värväämiään suomalaisia, mutta kiistää vastaavansa heistä. Hän toteaa, ettei hänellä ole tietoa siitä, että kukaan heistä olisi syyllistynyt rikoksiin, haavoittanut tai surmannut muita ihmisiä. Hän sanoo ettei itse osallistu taistelutoimiin.
 Bäckmanin tietojen mukaan kaikki hänen värväämänsä henkilöt ovat myös itse edelleen elossa. Hänen mukaansa yksi olisi haavoittunut taisteluissa, mutta muiden osalta Bäckman toteaa, ettei hänellä ole tietoa asiasta.
 Kysyimme Bäckmanilta myös, aiheuttavatko hänen mielestään Donbassista kotiin sotilaskoulutettuna ja taistelukokeneena palaavat ihmiset turvallisuusuhkaa Suomessa.
 Bäckman ilmoitti, että palaajat pitää rinnastaa nykyisiin sotaveteraaneihin ja heille tulee myöntää sotaveteraanien etuisuudet. Hänen mukaansa Suomen kansalaisten osallistuminen taisteluihin Itä-Ukrainassa on "hyvää harjoitusta Nato-vastaiseen kamppailuun". Osa on hänen mukaansa ollut Itä-Ukrainassa vuosia, osa on tullut heti takaisin Suomeen, ja jotkut ovat lähteneet takaisin.
 Johan Bäckman sanoo, ettei tiedä, paljonko suomalaisia alueella kaikkiaan on, mutta arvioi heitä olevan muutamia kymmeniä. Hänen mukaansa kaikki eivät ole menneet hänen avullaan alueelle.
 Tiedustelimme myös, miksi hän värvää suomalaisia alueelle, jonne ulkoministeriö varoittaa matkustamasta ja jossa konsulipalvelut eivät toimi. Bäckmanin mukaan alueella periaatteessa toimii konsulipalvelut, koska hän itse pyörittää Suomessa rekisteröityä yhdistystä, joka hänen mukaansa hoitaa konsulipalveluiden piiriin kuuluvia asioita.
 Lähteet: Marko Enqvistin haastattelut, YouTube, "Lauri Karhun" ja Petri Viljakaisen julkaisut, Janus Putkosen ja Petri Viljakaisen sosiaalisen median tilit, Johan Bäckmanin blogi ja sometilit.

Itä-Ukrainassa Venäjän puolesta taistelleet suomalaiset kehuskelevat kokemuksillaan – muualla Euroopassa vierastaistelijoita on tuomittu rikoksista


Summary: Työllisiä oli lokakuussa 65  000 enemmän kuin vuotta aiemmin, ilmenee Tilastokeskuksen työvoimatutkimuksesta. Työttömien määrä pieneni 37 000 ihmisellä vuoden takaisesta.

Suomen työllisyystilanne vahvistui lokakuussa, ilmenee Tilastokeskuksen työvoimatutkimuksesta.
 Työllisyysasteen trendi kohosi lokakuussa 72,7 prosenttiin, kun se kuukautta aiemmin oli 72,5 prosenttia. Trendi tarkoittaa kausi- ja satunnaisvaihtelusta puhdistettua lukua.
 Työllisiä oli lokakuussa 65 000 enemmän kuin vuotta aiemmin.
 Työttömyysasteen trendi laski lokakuussa 7,1 prosenttiin syyskuun 7,3 prosentista. Työttömien määrä pieneni 37 000 ihmisellä vuoden takaisesta.
 Lue myös:
 Onko ministeriön työmarkkinaennuste liiankin optimistinen? Asiantuntija: Ei ole tehty uudistuksia, joilla työttömiä saataisiin työllisiksi
 Ennuste: Hallitus pääsee lähelle paljon puhuttua työllisyystavoitettaan vuonna 2023

Työllisyysaste kohosi lokakuussa 72,7 prosenttiin


Summary: Nyt lunta on saatu ainakin ripaus myös osaan Etelä-Suomea. Lähetä meille ottamasi kuva lumisista tunnelmista.

Viikko on käynnistynyt poutaisessa pakkassäässä. Maanantaina illalla ja tiistaiyönä maan länsi- ja eteläosan yli on liikkunut lumisateita.
 Ylen meteorologi  Kerttu Kotakorpi   totesi eilen , että aivan rannikkoa lukuunottamatta eteläisinkin Suomi voi saada vähän lunta maahan ja näin myös kävi.
 Viime vuonna pääkaupunkiseutu sai kunnon lumipeitteen vasta ihan joulukuun lopussa. Helsingin Kaupunkiympäristön Twitter-tilillä on osuvasti kommentoitu kuluvan marraskuun säätä.
 Eteläiseen Suomeen on tullut laajalti ensilumi tänä aamuna, mutta rannikkoseudut ovat jääneet odotetusti lumettomiksi, Ilmatieteen laitokselta kerrotaan.
 Ilmatieteen laitoksen päivystävä meteorologi  Petri Hoppula  kertoo, että lumikeskittymät painottuvat nyt kahdelle alueelle: läntiselle Uudellemaalle ja Hämeenlinnan ja Lahden paikkeille sekä Keski-Suomen pohjoisosiin, Vesannosta Ylivieskaan ulottuvalla alueella.
 Viime yön aikana lunta on tullut monin paikoin: muuan muassa Somerolla ja Hämeenlinnassa 9 senttimetriä, Salossa ja Pyhäjärvellä 8 senttiä, Espoossa 7 senttiä, Lohjalla 6 senttiä, Viitasaarella, Ylivieskassa ja Vesannolla 5 senttiä sekä Lahdessa, Hyvinkäällä ja Kuopiossa 4 senttiä.
 Uudellamaalla lunta on kuitenkin harvakseltaan. Vaikka Espoon Nuuksiossa mitattiin peräti 7 senttiä lunta ja Lohjalla 6 senttiä, Tapiolassa lukema oli nolla. Kumpulan asemalla mittaustulos oli 2 senttiä lunta, mutta kyse saattaa olla mittausvirheestä.
 – Ensilumesta voidaan puhua, kun lunta mitataan aamulla maasta kello 8 aikaan enemmän kuin 1 senttimetri, Ilmatieteen laitoksen päivystävä meteorologi Petri Hoppula selventää.
 Lähetä meille luminen kuva
 Tänään päivän aikana lunta saattaa tulla vielä lisää, myös Uudellamaalla. Lumet eivät tule kuitenkaan nyt maahan jäädäkseen eteläiseen Suomeen, sillä huomiseksi etelään on luvattu plus-asteita.
 Etelän ensilumen lisäksi pohjoisessa on saatu nauttia kylmästä säästä. Utsjoen Kevojärvellä rikottiin  talven pakkasennätys , kun elohopea painui Ilmatieteen laitoksen mittauspisteellä tiistain vastaisena yönä jopa 29 astetta pakkaselle.
 Jaa ilosi maahan sataneesta lumesta meille ja muille suomalaisille.
 Riemuitsivatko kaverisi, lapset tai lemmikit lumikinoksista? Onko tuttu maisema saanut kauniin lumipeitteen? Lähetä kuvasi meille, niin se ilahduttaa muitakin. Saatamme käyttää kuvaa osana verkkojuttuamme tai muita journalistisia sisältöjämme. Voit lähettää kuvasi sähköpostilla osoitteeseen helsinki@yle.fi.
 Voit keskustella aiheesta tiistaina 23.11.2021 kello 23 saakka.
 Lue tästä kuvien lähettämisen pelisäännöt.

Eteläiseen Suomeen satoi laajoille alueille odotettu ensilumi, mutta rannikko jäi ilman valkoista peitettä – lähetä meille talvinen kuva


Summary: Onnettomuus tapahtui Sofian lähellä aamuyöstä. Sairaalan mukaan osa matkustajista oli hypännyt ulos palavasta bussista.

Ainakin 46 ihmistä on kuollut Bulgariassa bussiturmassa valtatiellä maan länsiosassa, Bulgarian sisäministeriön osastopäällikkö  Nikolai Nikolov  kertoo yksityisen BTV-televisiokanavan mukaan.
 – Ainakin 45 ihmistä kuoli sen jälkeen, kun linja-auto syttyi tuleen ja suistui tieltä, tai suistui tieltä ja syttyi sitten tuleen, Nikolov sanoo.
 Sisäministeriö päivitti kuolleiden lukumäärää kommentin jälkeen. Linja-auton kyydissä oli yhteensä 53 ihmistä.
 Uhrien joukossa on lapsia.
 Seitsemän ihmistä on kuljetettu palovammojen vuoksi sairaalaan Sofiaan. Sairaalasta kerrotaan Reutersin mukaan, että sairaalahoidossa olevat olivat hypänneet ulos palavasta bussista. Kaikkien tilan kerrotaan olevan vakaa.
 Onnettomuus tapahtui yöllä kello kahden aikaan noin 40 kilometrin päässä maan pääkaupungista Sofiasta.
 Bussin kerrotaan olevan rekisteröity Pohjois-Makedonian tasavaltaan. BTV:n mukaan se oli matkalla Turkin Istanbulista Pohjois-Makedonian pääkaupunkiin Skopjeen.
 Useimmat uhreista olivat Pohjois-Makedoniasta, maan lähetystön edustaja kertoi BTV:lle.
 – Emme tiedä, olivatko kaikki uhrit Pohjois-Makedoniasta, mutta oletamme niin koska bussi on rekisteröity maahan, Pohjois-Makedonian pääministeri  Zoran Zaev  sanoo bulgarialaiselle Nova TV:lle.
 Tapaturman syy ei ole vielä tiedossa.

Bulgariassa paha bussiturma – ainakin 46 kuollut, uhrien joukossa lapsia


Summary: Helsingin keskustan kadunvarsilta katoaa satoja pysäköintiruutuja työmaiden ja uusien raitiotiekiskojen reiteiltä, ja se saa ydinkeskustassa työkseen autoilevan siivousalan yrittäjän tuskastumaan.

Mari Laaksosen  ajotyylistä näkee heti, että hän on pyörinyt autolla Helsingin ydinkeskustassa yli 20 vuotta.
 Silmänräpäyksessä hän hoksaa ensimmäisen tyhjän parkkiruudun 10 minuutin ajelun jälkeen ja sujauttaa autonsa taskuparkkiin.
 – Viimeinen vitsaus on kaupungin asentamat pyöräparkit pysäköintiruuduissa! Sillä menetettiin kaduilta kaksi autopaikkaa per kadunpätkä, Laaksonen tuohtuu.
 Kadunvarsipysäköinti voi kallistua yli 7 euroon tunnilta Helsingissä, ja tulevaisuudessa hinnoittelu voi olla jopa katukohtaista. Matti Myller / Yle
 Laaksonen omistaa siivousalan yrityksen, CleanMarin Oy:n, jonka asiakkaista valtaosa on ydinkeskustassa.
 Yrityksen toistakymmentä autoa suhaa päivän aikana kohteesta toiseen, joten vapaan parkkiruudun etsiminen on ammattilaisille kuin toinen työ.
 –Yrityspysäköintilupa maksaa yhdelle autolle vuodessa 740 euroa. Lupa takaa vasta sen, että on oikeus pysäköidä kadun varteen – se ei missään nimessä takaa, että minulle olisi pysäköintipaikka.
 Laaksonen ei ole huoliensa kanssa yksin, sillä hän edustaa myös Helsingin Yrittäjiä järjestön puheenjohtajana.
 Helsingin Yrittäjien tänä syksynä tekemässä  kyselyssä  nousi jälleen kerran vahvasti esille yrittäjien huoli kadunvarsipysäköinnin kohtalosta ja hinnoittelusta.
 Kyselyyn vastasi vajaat sata keskustassa toimivaa yrittäjää, joista 80 prosenttia katsoo, ettei maanpäällisiä eikä lyhytaikaisia pysäköintipaikkoja ole keskustassa riittävästi. Yli 70 prosenttia vastaajista pitää pysäköintiä liian kalliina arkisin.
 Ydinkeskustan kaduilta katoaa satoja parkkiruutuja
 Helsingin keskustasta on hiljattain kadonnut kymmenittäin parkkiruutuja esimerkiksi siltatyömaan alta Kruununhaasta.
 Myös Länsi-Helsingin raitioteiden yleissuunnitelman mukaan uusien ratikkareittien toteuttaminen edellyttää kadunvarsipaikkojen poistamista.
 Uusien ratikkareittien varrelta vähenee 180 kadunvarsipaikkaa lähivuosina. Vaikka poistuvien ruutujen määrä on noin 370, kaupunki myös lisää vinopysäköintiä sivukaduille.
 Helsingistä katoaa rakentamisen ja uusien raitiotiekiskojen vuoksi satoja pysäköintipaikkoja keskustan kaduilta.  Matti Myller / Yle
 Ruutuja poistuu muun muassa Fredrikinkadulta, Runeberginkadulta, Topeliuksenkadulta ja Nordenskiöldinkadulta.
 Kaupunkitilasta on pulaa, sanoo Helsingin liikenne- ja katusuunnittelupäällikkö  Reetta Putkonen .
 – Jos saisimme autoja maan alle, voisimme käyttää katutilaa myös kaupunkilaisten muihin tarpeisiin.
 Parkkiruudun hinnan määrää jatkossa kysynnän ja tarjonnan laki
 Tulevaisuuden suuntaviivat pysäköinnin järjestämiselle ja sen hinnoittelulle on tänä syksynä koottu Helsingin  pysäköintipolitiikka  -luonnokseen. Poliittiseen päätöksentekoon se etenee tulevana keväänä.
 Kaupungin pysäköintipolitiikan mukaan pysäköinnin hinnoittelua ohjaa jatkossa kysynnän ja tarjonnan laki.
 Käytännössä se tarkoittaa, että kaupunki tavoittelee joustavaa pysäköintiä, jossa hinta määräytyy parkkiruudun käyttöasteen mukaan.
 Mitä enemmän ruudut ovat käytössä, sitä kalliimpaa niihin on pysäköidä.
 – Hinnoittelun avulla saamme pysäköintipaikkoja paremmin käyttöön lyhytaikaiselle pysäköinnille, joka on keskustan saavutettavuuden ja asioinnin kannalta tärkeää, Putkonen toteaa.
 Kadunvarsipysäköinnin hinnoittelu vaikuttaisi niin asukas- kuin yrityspysäköintitunnuksiin, ja se heijastuisi myös lyhytaikaiseen asiointipysäköintiin.
 Enimmillään hinnat nousevat asukaspysäköintitunnuksissa 90 euroon kuukaudessa ja yrityspysäköintitunnuksissa 93 euroon kuukaudessa vuoteen 2029 mennessä. Maksu kolminkertaistuu nykyiseen 30 euroon verrattuna.
 Pysäköintiruudussa tuntihinta kipuaa nykyisissä suunnitelmissa ykkösvyöhykkeellä jo yli seitsemän euron, jos vuosittainen maksimikorotus toteutuu.
 Vuonna 2026 hinnoittelun on tarkoitus lopulta määräytyä ajantasaisen pysäköintitilanteen mukaan.
 Hinnoittelu voisi olla esimerkiksi päivä- tai tuntikohtaista, jolloin asukas- ja yrityspysäköinnin olisi oltava osa mobiilisovelluksia.
 Hintoja ei kuitenkaan voisi päivittää täysin reaaliaikaisesti käyttöasteen mukaan, jotta pysäköinnin hinta olisi käyttäjän ennakoitavissa.
 Ensimmäisessä vaiheessa hintoja voisi muuttaa esimerkiksi kerran kuukaudessa.
 Kivijalkaliikkeen yrittäjä: Pysäköintitärppejä asiakkaille?
 Pisimmilleen vietynä pysäköinnin hinta voisi siis Helsingissä vaihdella myös ajankohdan tai vaikkapa tietyn katuosuuden mukaan.
 Vaihteleva hinnoittelu vastaisi ainakin yrittäjä  Noora Hautakankaan  toiveeseen siitä, että asiakkaille voisi tarjota pysäköintitärppejä sellaiseen aikaan, kun liikkeessä on hiljaisempaa.
 Yrittäjä Noora Hautakangas haluaa kannustaa asiakkaitaan liikkumaan julkisella liikenteellä, mutta ymmärtää myös, että second hand -liikkeeseen tuotavien vaatteiden kuljettaminen autolla on helpompaa.  Matti Myller / Yle
 Hautakankaan second hand -vaatteita myyvät Relove-kivijalkaliikkeet sijaitsevat Fredrikinkadulla ja Töölöntorin laidassa. Kolmas liike on Stockmannin tavaratalossa.
 Hautakangas sanoo, että yrittäjänä suhde kadunvarsipysäköintiin keskustassa on ristiriitainen.
 – Haluamme kannustaa, että asiakkaat tulisivat meille julkisilla, mutta on myös paljon asiakkaita, jotka tuovat meille myyntiin tuotteita, niin he käyttävät todella paljon autoa.
 Noora Hautakangas toivoisi, että kadunvarsien pysäköintiruuduissa olisi myös sähköauton latausmahdollisuus.  Matti Myller / Yle
 Nyt Töölön liikkeen edessä on muutamia 30 minuutin ruutuja, mikä Hautakankaan mukaan edesauttaa nopea pistäytymistä liikkeessä.
 – Vie vielä aikaa, että ihmiset tottuvat käyttämään läheistä pysäköintihallia. Ja totta kai on hyvä, että vaihtoehtoja tulee lisää, eikä niitä vain oteta pois.
 Helsinki pohtii myös voisiko asiointipysäköinnin ensimmäinen tunti olla edullisempi kuin sitä seuraava tunti.
 – Tällaisella hinnoittelulla voisi vaikuttaa siihen, että kadunvarsipaikat olisivat ensisijaisesti tarkoitettu lyhytaikaiseen pysäköintiin, liikenne- ja katusuunnittelupäällikkö Reetta Putkonen sanoo.
 Jo tällä hetkellä Helsingin kaupunki myöntää vähäpäästöisille ajoneuvoille  50 prosentin alennuksen  pysäköintimaksuista kadunvarsipaikoilla maksuvyöhykkeillä 1 ja 2.
 Pysäköintialennuksen saa, jos ajoneuvo täyttää Helsingin kaupungin asettamat päästökriteerit.
 Edun saavat muutkin kuin helsinkiläiset, ja sen saa myös asukas- ja yrityspysäköintitunnukseen.
 Juttua varten on haasteltu myös Helsingin kaupungin yleiskaavapäällikkö Pasi Rajalaa sekä Helsingin Yrittäjien toimitusjohtaja Tiina Oksalaa.
 Voit keskustella aiheesta keskiviikkoon 24.11. kello 23:een asti.
 Lue myös:
 Kaupungit hiljenevät – edes parkkimaksut eivät tuota entiseen malliin: Helsinki miljoonia euroa jäljessä viime vuodesta, Tampere uudestaan miinukselle
 "Se oli kuin raaputusarpa" – muistatko nämä pysäköintilaitteet?

Pysäköintiruutu Helsingin kadulla voi kallistua yli 7 euroon tunnilta – hinnoittelua ohjaa jatkossa kysynnän ja tarjonnan laki


Summary: Kunnan päiväkoti on tähän saakka toiminut lähes 40 vuotta lääkärien asunnoksi rakennetussa paritalossa.

Ensi elokuun alussa Konnevedellä päästään ottamaan käyttöön ensimmäinen päiväkotikäyttöön rakennettu päiväkoti.
 Kunnan päiväkoti ehtii siihen mennessä toimia 39 vuotta alun perin lääkärien asuntona toimineessa paritalossa. Kaksitasoinen, sokkeloinen rakennus ei enää täytä nykypäivän vaatimuksia.
 Kunnanjohtaja  Mika Pasanen  ei osaa sanoa, miten harvinaista on, että kunnan ensimmäinen päiväkoti valmistuu vasta 2020-luvulla.
 – Saadaan vihdoin kuparinen rikki vuonna 2022, ja lapset pääsevät varta vasten päiväkotikäyttöön suunniteltuihin tiloihin.
 54-paikkainen päiväkoti maksaa noin kaksi miljoonaa euroa ja se rakennetaan muutama vuosi sitten valmistuneen Lapunmäen yhtenäiskoulun läheisyyteen. Pasanen uskoo, että lapsia uuteen päiväkotiin riittää tulevina vuosina, koska Tilastokeskuksen mukaan peruskoulu- ja varhaiskasvatusikäisten lasten määrä säilyy Konnevedellä vahvana seuraavat kymmenen vuotta.
 – On jännä ilmiö, että valtakunnallisesti lasten määrä vähenee jopa neljänneksellä aika nopeassa aikataulussa, mutta ennusteen mukaan Konnevedellä ei ole niin tapahtumassa.
 Päiväkoti sijoittuu Lapunmäkeen, johon valmistui muutama vuosi sitten uusi yhtenäiskoulu. Jatkossa lapsia on samalla alueella päiväkoti-ikäisistä lukiolaisiin saakka. Riku Tulla
 Uuden päiväkodin erikoisuus ovat toiminnalliset seinät, jotka tekee Konnevedellä toimiva, kolmiulotteisia sisä- ja ulkoverhouspintojen kehittävä Jukola Industries.
 – Seinistä tulee lapsia aktivioivia ja omalla tavallaan opettavia, pelillisiä seiniä. Missään muussa päiväkodissa näitä ei vielä ole, sanoo Jukolan toimitusjohtaja  Jouni Lehmonen .
 Konnevesi aikoo lähivuosina houkutella lisää lapsiperheitä kuntaan. Virkamiesvalmistelussa on tuore valtuustoaloite varhaiskasvatuksen maksuttomuudesta, jolle kunnanjohtaja näyttää heti vihreää valoa, vaikka se ei vielä ensi vuoden talousarvioon ehdikään.
 – Viimeistään vuoden 2023 talousarviokäsittelyyn se tulee mukaan. Tavoitteena on saada kuntaan maksuton varhaiskasvatus.
 Tällä hetkellä kunta saa päivähoitomaksuja 40 000–50 000 euroa vuodessa.
 Ensi vuonna kunta aikoo houkutella lapsiperheitä kuntaan uudella vuokratalolla sekä tonttikampanjalla. Tontteja on vapaana 43, ja niistä on kaksi omarantaisia. Lisäksi tonteille on vedetty valmiiksi valokuitu.

Konnevedelle valmistuu kunnan historian ensimmäinen päiväkoti – kunnanjohtaja: "Saadaan vihdoin kuparinen rikki vuonna 2022"


Summary: Monet tutut palvelut siirtyvät uusien hyvinvointialueiden vastuulle. Rakensimme asiantuntijoiden kanssa kolme esimerkkiperhettä ja kerromme, miten heidän elämänsä muuttuu tammikuun aluevaalien jälkeen.

Mitä hyvinvointialue tarkoittaa arjessani?
 Kun aiemmin sosiaali- ja terveyspalveluista vastasivat kunnat ja sairaanhoitopiirit, jatkossa niistä huolehtivat uudet hyvinvointialueet.
 Tammikuun vaaleissa valittavilla aluevaltuustoilla on valta päättää, miten palvelut käytännössä hoidetaan.
 Rakensimme yhdessä asiantuntijoiden kanssa kolme esimerkkiperhettä, jotka edustavat tilastojen mukaan tyypillisiä suomalaisia perheitä. Kuvitteellisten perheiden avulla voit tutustua siihen, miten hyvinvointialueet muuttavat suomalaisten elämää.
 Heidi Taipaleen esikoinen Jenna syntyi jo ennen kuin äiti oli selvinnyt teini-iästä. Hänestä tai tytön isästä ei ollut vanhemmiksi. Oli kiire elää omaa villiä nuoruutta.
 Vanhemmat tarvitsivat yhteiskunnan apua vaikean eroprosessin takia – ja siksi, että nuoressa perheessä oli väkivaltaa. Eron jälkeen Jenna-tyttärelle ja isälle järjestettiin valvottuja tapaamisia.
 Vanhempien oli todettava, etteivät he pysty huolehtimaan Jennasta, vaikka he saivat monenlaista apua ja olivat esimerkiksi  lastensuojelun avohuollon  asiakkaita.
 Lopulta Jenna otettiin huostaan ja sijoitettiin pysyvästi toiselle paikkakunnalle.
 Heidillä alkoi uusi elämä, kun hän sai apua  päihde- ja mielenterveysongelmiinsa . Hän pääsi kiinni arkeen muun muassa toimintaterapian ansiosta. Heidi sai myös osa-aikaisen työn vakuutusmyyjänä.
 Sitten Heidi tapasi Mikan. He menivät naimisiin ja saivat Elias-pojan. Heidi olisi halunnut myös esikoisensa asumaan saman katon alle, mutta siitä ei tullut mitään. Onneksi Jennalla oli hyvä sijaisperhe, jonka luona hän sai asua täysi-ikäiseksi saakka.
 Nyt Jennan murrosiän kipuilut ovat jo tasoittuneet. Hän opiskelee ammattioppilaitoksessa ja on osa sekä äitinsä että isänsä uusperheitä. Jennan oppilaitoksessa toimii opiskelijahuolto, ja hänellä on vielä parin vuoden ajan mahdollisuus myös lastensuojelun jälkihuoltoon.
 Kuopus Elias on toistaiseksi selvinnyt vähemmällä kuin sisarpuolensa. Kouluterveydenhuollossa hän ei ole tarvinnut laastaria suurempaa hoitoa, eikä hänen ole tarvinnut käydä esimerkiksi  koulukuraattorilla tai koulupsykologilla .
 Silti uusperheen elämä ei ole pelkkää juhlaa. Mika-isä ei enää pysty tekemään työtään autonkuljettajana. Hänen selkänsä vaurioitui työtapaturmassa, ja ainakin toistaiseksi Mika joutuu liikkumaan pyörätuolilla. Seuraavaksi hänen on opiskeltava kokonaan uusi ammatti, mutta sitä ennen edessä on pitkä kuntoutus  fysioterapiassa .
 Emma Tavalan raskaus on sujunut ilman terveysmurheita.  Äitiysneuvola  on ollut hänelle tärkeä tuki ja turva, sillä aviopuoliso Aleksi joutuu matkustamaan runsaasti työnsä vuoksi. Molempien vanhemmat asuvat yli sadan kilometrin päässä, joten heistä ei ole apua arjessa.
 Emma on kaveriporukkansa ensimmäinen, joka saa lapsen: se hirvittää häntä. On kuitenkin lohduttavaa, että Emma tietää voivansa hakea tarvittaessa apua  lastenneuvolasta .
 Aleksi valittaa aina, että hän maksaa liikaa veroja, sillä ei koskaan käytä julkisia sosiaali- ja terveyspalveluita. Hän käy tarvittaessa yksityisellä lääkäriasemalla työterveyshuollon kautta.
 Aleksin muisti ei ole aivan aukoton, sillä ainakin kerran hän on käynyt  keskussairaalan päivystyksessä  murrettuaan kylkiluunsa lätkäporukkansa harjoitusottelussa. Lisäksi Aleksilta on leikattu viisaudenhammas sairaalassa, ja perheen muukin  suun terveydenhuolto  hoidetaan julkisella puolella.
 Viime aikoina Emman ja Aleksin käynnit terveyskeskuksessa ja työterveydessä ovat vähentyneet, sillä pikkuasioiden takia ei tarvitse enää vaivautua lääkärin vastaanotolle. Esimerkiksi reseptien uusiminen onnistuu verkon kautta. Molempien mielestä terveydenhuollon  digipalveluita  saisi olla nykyistäkin enemmän.
 Matti ja Ritva Ikähongan on lähdettävä omasta kodistaan. Heidän terveytensä on mennyt niin huonoksi. Enää ei auta, vaikka viime vuosina kunnan työntekijät ovat  parannelleet Ikähonkien omakotitaloa , jotta huonojalkainen Matti pärjäisi siellä.
 Matin ensimmäiset kymmenen vuotta eläkkeellä menivät ilman tarvetta pyytää apua ulkopuolisilta. Sitten hän kaatui liukkaalla kadulla ja jalasta katkesi luu.  Keskussairaalassa  luun palat naulattiin yhteen ja jumpparit hoitivat hänet takaisin kävelykuntoon, mutta rakas hiihtoharrastus oli pakko lopettaa.
 Ritva toimi miehensä omaishoitajana, mutta syöpään sairastuttuaan hän ei ole enää jaksanut. Pariskunta on saanut  apua kotiinsa : ruokapalvelu tuo syötävää, ja kunnan myöntämän palvelusetelin ansiosta siivooja käy viikoittain.
 Aluksi hoitaja vieraili Ikähonkien kotona kerran viikossa, viime aikoina käyntejä on tihennetty. Pariskunta sai avukseen myös turvapuhelinjärjestelmän, mutta sille ei ole ollut tarvetta.
 Nyt kun kotiapu ei enää riitä, Ikähongat muuttavat  palvelukotiin . Vaikka muutto ahdistaa, Ritva on onnellinen siitä, ettei sentään tarvitse lähteä  terveyskeskuksen vuodeosastolle  niin kuin hänen isänsä ja äitinsä aikoinaan.
 Uudistuksen valmisteluun varattu liian vähän rahaa
 Vuoden 2023 alussa voimaan tulevaa valtavaa sote-uudistusta valmistellaan suhteellisen pienellä rahoituksella.
 Esimerkiksi Lapin hyvinvointialueen vuosittaiseksi rahoitustarpeeksi on arvioitu noin 830 miljoonaa euroa. Tulevalle vuodelle valmisteluun on varattu vajaat 2,9 miljoonaa euroa. Se ei riitä, arvioi Lapin hyvinvointialueen väliaikaisen toimielimen varapuheenjohtaja  Riitta Luosujärvi .
 – Arvion mukaan tarve on 2,5–3-kertainen, Luosujärvi laskee.
 Ensi vuonna hyvinvointialueiden on huolehdittava tammikuussa valittavien aluevaltuutettujen kokouksista ja koulutuksista. Myös osa henkilöstöstä on palkattava jo vuoden 2022 aikana. Menoeriä ovat myös tietojärjestelmähankinnat ja konsulttipalvelut.
 – Ehkä ei ole otettu huomioon, että aikataulu on todellakin päätön – siis hyvin tiukka. Tarvitaan paljon resursseja, jotta vuoden 2023 alusta päästään turvallisesti liikkeelle, Luosujärvi sanoo.
 Osastopäällikkö  Kari Hakari  sosiaali- ja terveysministeriöstä arvioi, että noin kolmasosa tulevista hyvinvointialueista on tällä hetkellä "kohtuullisessa valmiudessa". Loppujen alueiden tilanne on vaikeampi.
 Alueiden huoli valmistelurahojen riittävyydestä on kantautunut ministeriöön.
 – Tuska on tunnistettu. Poliittisesti on luvattu, että lisää rahaa saadaan, Hakari sanoo.
 Jutun esimerkkiperheiden rakentamisessa auttoivat hallitusneuvos Auli Valli-Lintu sosiaali- ja terveysministeriöstä, sote-asiantuntija Sirkka-Liisa Olli Lapin hyvinvointialueen väliaikaisesta valmistelutoimielimestä sekä hankejohtaja Mirva Salmela ja osallisuuskoordinaattori Heljä Rahikkala Sote-rakenneuudistus Lapissa -hankkeesta. Lisäksi lähteenä on käytetty Tulevaisuuden sosiaali- ja terveyspalvelut Lapissa -kyselyä sekä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen Tietoikkuna-palvelua.
 Mitä ajatuksia juttu herätti? Osallistu keskusteluun hyvinvointialueista  Yle Tunnuksella  keskiviikkoon 24.11. kello 23 saakka.
 Suomen ensimmäiset aluevaalit järjestetään 23.1.2022.  Katso Yle Areenasta , mitä sinun on hyvä tietää vaaleista ja hyvinvointialueista.
 Lue lisää:   Yle kysyi kansanedustajilta aluevaaleista: lähes joka kolmas vastanneista haluaa päättämään sote-asioista – katso oman edustajasi vastaus

Sosiaali- ja terveyspalvelumme myllätään kohta uusiksi – näin se vaikuttaa odottavan äidin, uusperheen ja eläkeläisperheen arkeen


Summary: Punjabista voisi löytyä helpotusta Suomen osaajapulaan. Ensin Suomesta pitäisi vain tehdä tunnetumpi kohde, paikallinen IT-asiantuntija ja viisumipalveluita myyvä yrittäjä arvioivat.

CHANDIGARH  Intian pohjoisosassa Punjabin osavaltiossa on paljon koulutettuja nuoria, jotka haaveilevat muutosta länsimaihin paremman elämän toivossa.
 Yksi heistä on  Kamal Sandhu . Hän asuu osavaltion pääkaupungissa Chandigarhissa, mutta suunnittelee muuttoa Kanadaan ensi vuonna.
 Sandhu on luonut päämäärätietoisesti uraa johtajana Genpactilla, joka on kansainvälinen IT-alan yritys. Kanadassa on miehen mukaan tarjolla paremmat uramahdollisuudet.
 – Olen ollut alalla töissä jo kahdeksan vuotta. Jos mietin, missä pisteessä olen juuri nyt, pystyisin samaan lyhyemmässä ajassa länsimaissa. Se mitä saan aikaan 20 vuodessa täällä, saisin sen aikaan kehittyneessä maassa 6–7 vuodessa, Sandhu sanoo.
 IT-johtaja Kamal Sandhu aikoo muuttaa Kanadaan parempien uramahdollisuuksien toivossa. Aarju Aalam
 Ongelmana työttömyys ja mahdollisuuksien puute
 Punjabissa ei ole saatavilla tarkkaa tilastoa muuttajien määrästä, sillä Intiassa ei pidetä edes väestönlaskua. Mutta lähtijöitä arvellaan olevan satoja tuhansia vuosittain.
 Halukkaita on sitäkin enemmän, sillä pääosin maataloustuotannosta elävä Punjab ei tarjoa nuorille paljon mahdollisuuksia. Lisäksi länsimaiden korkeampi elintaso sekä sosiaaliturva houkuttelevat osaajia.
 Väkilukuun suhteutettuna Punjabissa on enemmän työttömiä kuin Intiassa keskimäärin.
 Intian talouden seurantakeskuksen (CMIE) tekemän tutkimuksen mukaan Punjabin työttömyysaste oli yli 33 prosenttia viime vuoden toukokuussa. Samaan aikaan koko maan työttömyysaste oli 23,5 prosenttia.
 Chandigarhiin on vuosien kuluessa syntynyt tuottoisa viisumiliiketoiminta. Nämä välittäjät auttavat halukkaita lähtijöitä. Intiassa viisumien konsultointiin ei tarvita lisenssiä, joten kuka tahansa voi alkaa myydä viisumipalveluita.
 Yksi alan suurimmista toimijoista on yritys nimeltä Eurocan. Se mainostaa Suomea näyttävästi verkkosivuillaan. Suomen kerrotaan olevan turvallinen, opiskelun edullista ja terveydenhoitopalvelut erinomaisia.
 Kun Yle vieraili Eurocanin toimistossa Chandigarhissa, paikalla oli vain yksi työntekijä. Hän ei suostunut kommentoimaan viisumiprosesseja tai hintoja.
 Eurocanin omistaja  Virendra Chandel  avaa puhelimitse yrityksensä toimintaa. Hän kertoo, että Suomi on suosittu muuttomaa, pääasiassa opiskelijoille.
 – Opiskeluviisumin saamiseksi palvelumme maksaa 11 800 rupiaa (noin 150 euroa). Viisumi kattaa koko tutkinnon, Chandel sanoo.
 Hänen mukaansa Suomi on ihanteellinen paikka teknologia-alan asiantuntijoille.
 – Suomessa on paljon mahdollisuuksia intialaisille. Ongelmana on maan tuntemattomuus, Chandel jatkaa.
 Mutta vaikka Eurocanin mukaan Suomeen on helppo päästä, haluaa Kamal Sandhu Kanadaan. Sinne tahtoo muuttaa myös miehen korkeasti koulutettu perhe.
 Sandhun perhe on myös valmis muuttamaan Kanadaan, kunhan poika on asettunut uuteen kotimaahansa. Aarju Aalam
 Työ Suomessa voisi kiinnostaa
 Suomessa puhutaan paljon työvoimapulasta ja Intiasta on toivottu osaltaan ratkaisua asiaan.
 Suosituimmat kohdemaat Intiasta pois muuttaville ovat kuitenkin Kanada, USA ja Britannia, lähinnä englannin kielen ansiosta sekä historiallisista syistä.
 Intiasta lähti maan itsenäistymisen jälkeen valtavat määrät ihmisiä etenkin Britanniaan. Myös Kanadaan on muutettu sankoin joukoin maan anteliaan viisumipolitiikan ansiosta.
 Kamal Sandhun mukaan intialaiset menestyvät missä vain.
 – Me intialaiset olemme muuttaneet maihin, jotka eivät ole edes tunnettuja maahanmuuttajamaita kuten Japani. Suomen pitäisi ottaa intialaisia töihin, koska olemme ahkeria ja olemme myös fiksuja työntekijöitä, hän sanoo.
 Suomi joutuu kilpailemaan muiden länsimaiden kanssa siitä, kuka pystyy houkuttelemaan koulutetuimmat työntekijät halukkaiden joukosta.
 – Uskon, että intialaiset olisivat Suomessa voimavara, mikäli suomalaiset olisivat kiinnostuneet aloittamaan rekrytointiohjelman täällä, Sandhu sanoo.
 Miten sinun mielestäsi Suomen osaajapula pitäisi ratkaista? Voit keskustella aiheesta keskiviikkoon 24.11. kello 23:een saakka
 Lue lisää:
 Teknologiateollisuus pelkää Suomen näivettyvän osaajapulaan – Nokia: Jos emme saa työvoimaa, työt tehdään sitten muualla
 Toni Viljanmaan kolumni: Parku maailman huippuosaajista peittää alleen Suomen isot virheet
 Kyllästyttääkö jo kotikonttorissa? Goaan ja Sisiliaan päätyneet etätyöläiset kertovat, miten irtiotto on mullistanut elämän

Sadat tuhannet nuoret osaajat haluavat Intiasta ulkomaille – IT-johtaja: “Suomen pitäisi ottaa intialaisia töihin, koska olemme ahkeria”


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet lyhyesti.

Sosiaali- ja terveyspalvelumme myllätään kohta uusiksi
 Sosiaali- ja terveyspalvelut siirtyvät kunnilta hyvinvointialueiden hoidettavaksi. Muutos on valtava, eivätkä sen valmisteluun maakunnille myönnetyt rahat tule riittämään. Selvitimme,  miten soteuudistus näkyy  odottavan äidin, uusperheen ja eläkeläisparin arjessa ja havainnollistamme sitä esimerkkiperheiden kautta.
 Sadat tuhannet nuoret osaajat haluavat Intiasta ulkomaille
 IT-johtaja Kamal Sandhu aikoo muuttaa Kanadaan parempien uramahdollisuuksien toivossa. Aarju Aalam
 Intian Punjabista voisi löytyä helpotusta  Suomen osaajapulaan . Ensin Suomesta pitäisi vain tehdä tunnetumpi kohde, paikallinen IT-asiantuntija ja viisumipalveluita myyvä yrittäjä arvioivat. Suosituimmat kohdemaat Intiasta pois muuttaville ovat kuitenkin Kanada, USA ja Iso-Britannia.
 Työoikeuden ekspertti: Koronapassi työpaikoille voidaan säätää helposti
 Koronapassi voitaisiin helposti sisällyttää olemassa olevaan työlainsäädäntöön. Henrietta Hassinen / Yle
 Emeritusprofessori  Seppo Koskinen  esittää työpaikkojen koronapassin säätämistä vain muutamien sanojen lisäyksellä jo olemassaolevaan työelämälakiin. Koskisen mukaan näin ei tarvitsisi aloittaa nollasta ja säätää uutta lakia. Koskisen mukaan perustuslaillisen tarkastelun ja EU:n tietosuojan kestävä  koronapassi syntyisi helposti ja nopeasti  vanhan työelämälain pohjille.
 Lunta voi tulla etelässäkin
 Yöllä maan länsi- ja eteläosan yli on liikkunut lumisateita. Paikoin lunta voi kertyä maan länsi- ja eteläosassa 1–5 senttimetriä, myös etelärannikollekin saadaan lunta maahan asti. Päivällä sää poutaantuu ja lämpötila pysyy pääosin pakkasella. Seuraava lumisade saapuu lännestä jo illalla.
 Lue lisää säästä  Ylen

Herätys: Sote myllää kaikkien elämän, nuoret intialaisosaajat mielivät ulkomaille, näin koronapassi saataisiin myös työpaikoille


Summary: Sillä on väliä, ketä ihailee ja mihin omia tekemisiään peilaa. Hiljattain kuollut runoilija Sirkka Turkka tarjosi parhaan uraneuvon, mitä kuvitella saattaa, kirjoittaa Räty.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 On ok olla raikuli nainen.
 Sanat kaikuivat korvissani, kun olin lukenut  jutun, jossa kaksi nuorta kirjoittajaa kertoi, mitä he olivat oppineet runoilija Sirkka Turkalta . Turkka kuoli lokakuussa 82-vuotiaana.
 ”Sirkka antoi vahvistuksen sille, että on ok olla raikuli nainen”, runoilija  Aura Nurmi  sanoi Hesarin jutussa.
 Ajatus jäi mieleen siksi, että nykyisin esillä olevat merkkihenkilöt vaikuttavat usein niin puritaaneilta, että kun joku edes mainitsee raikuliuden, se ilahduttaa.
 Ai niin, tällaistakin porukkaa!
 Näinä aikoina hyvinvoinniksi kutsutaan  sitä, että tekee kaikkea. Kaava on tuttu: arjesta selviytyy suorittamalla töitä, salia, unta ja ihmissuhteita. Tämän lisäksi suoritetaan empatiaa itseä kohtaan ja kiitollisuutta elämää kohtaan.
 Suoritteista tärkein on palautuminen.
 Palautuminen on paitsi suoritus myös jotain, josta pitää olla alati huolissaan. Tottahan tuo: jos palautuminen jää väliin, kroppa käy ylikierroksilla. Silti mietityttää, millä kierroksilla käy kroppa, jolta kielletään kaikki kiva (kahvi, viini, loikoilu, yökukkuminen) ja täytetään aika huolella siitä, joko nyt voimat loppuvat, mitä sanovat mittarit.
 Ja sitten, kuitenkin, tunnollisesta suorittamisesta huolimatta uupumus iskee yhä useampaan.
 Tähän maailmaan tuulahdus jotain ihan muuta: on ok olla raikuli.
 To do -lista, räsymaton väreissä hehkuva kalenteri tai todistuksen kymppirivi saattavat tuoda tunteen kontrollista, tai ainakin aikaan saamisesta.
 Suorittamista ihaillaan ja kauhistellaan  yhtä aikaa.
 Mediassa esitellään  voittajatunti ,  kadehdittava superopiskelija ,  työhönsä uponneet Lontoon uratykit , jotka tekevät töitä salaa. Samaan aikaan päivitellään  opettajien  uupumista ja  oppilaiden kovia paineita . Sitten tarjotaankin jo ratkaisut: itselleen pitää olla armollinen, riität sellaisena kuin olet – ja mitä jos kuitenkin innostuisit juoksemisesta, pääministerikin on siihen ihan koukussa!
 Kokonaisuus on ristiriitainen, vaativa ja nakertaa helposti omaa tapaa olla. Pitäisikö kuitenkin elää jotenkin toisin?
 Itse ymmärrän hirveän hyvin myös suorittajia.
 Meitä on aika paljon, eikä kaikessa suorittamisessa ole kyse läpimädistä arvoista ja sokeasta oravanpyörässä pyörimisestä.
 Seuraa hieman keittiöpsykologiaa, havainnot peräisin omasta elämästä:
 Usein suorittaminen liittyy yritykseen kontrolloida erilaisia vaateita ja ympäristön epävarmuutta.
 To do -lista, räsymaton väreissä hehkuva kalenteri tai todistuksen kymppirivi saattavat tuoda tunteen kontrollista, tai ainakin aikaan saamisesta. Jos ei ole tyytyväinen itseensä, voi olla edes vähän tyytyväinen siihen, mitä tekee.
 Tehty, tsek, suoritettu, tsek, hullu viikko ohi, TSEK!
 Tätähän meillä arvostetaan: hanke etenee, kehitys kehittyy, ohjausryhmän toimet on määritelty, projektoitu ja lopulta myös suoritettu.
 Kokonaan toinen asia on, onko tämä ihailtavaa, tavoiteltavaa, tai viekö tämä jotain olennaista maailmassa eteenpäin.
 Minun iässäni, 47-vuotiaana, suorittamisesta puhutaan  usein toipujan roolissa. ”Meni kauan parantua”, ”olen yrittänyt opetella irti”, ”alan olla parempi…”.
 Kyse ei ole downshiftaamisesta, vaan sen tajuamisesta, että mikään määrä suorittamista ei johda siihen, että kaikki valmistuisi.
 Ja huomio: kyllä Sirkka Turkkakin teki, vaikka ja mitä!
 ”Hän on taitava ratsastaja ja raviohjastaja, erinomainen keilaaja, väsymätön puunhakkaaja, sitkeä patikoija ja ansioitunut karaokelaulaja,  kerrotaan  Kuukausiliitteen jutussa. Nuorta runoilijaa Aura Nurmeakin hän neuvoi: ”Liiku paljon, ja ruoski itteäs.”
 Näin se tuntuisi olevan: ei se mitään, että tekemistä on paljon, jos se on ilottoman suorittamisen sijaan ihan vaan omannäköistä elelyä.
 Turkan runojen äärellä tulee mieleen sekin, minkä verran on ylipäätään järkevää keskittyä yksilön  tekemisten  tarkkailuun. Ajatukset ovat kiinnostavampia. Eikö elämä kuitenkin tapahdu enemmän aivoissa kuin lihaksissa?
 Alussa mainitussa jutussa  Aura Nurmi kuvaa Turkkaa sanomalla, että hän rakasti täysin rinnoin elämää.
 ”Tuli sellainen olo, että ehkä minäkään en ole syntinen, vaan boheemi. Ja että nainenkin voi olla näkyvä ja pian taas vetäytyä loukkoonsa kirjoittamaan.”
 Tällaisen perinnön jos jättää, on niin sanotusti jättänyt jäljen maailmaan.
 Sillä juuri esikuvista ja tien näyttämisestä on kysymys. Siitä, kehen kukin meistä peilaa itseään, mitä ihailee tai pitää arvossa.
 On niitäkin, Turkan kaltaisia, jotka eivät välitä, mitä muut ajattelevat. Mutta moni meistä on sivuille vilkuilija. Teemme kuten muutkin. Eikä tässä mitään, hyvä, jos jumppa ja meditointi sittenkin on ratkaisu.
 Vielä parempi, jos näkyvillä on variaatiota, monia tapoja elellä.
 Runoilija Aura Nurmi on kertonut, miten Turkka sparrasi häntä uran alkumetreillä. Kun Nurmea jännitti ensitapaaminen kustantamossa, konkari kannusti.
 ”Ole aivan oma ittes”, Turkka sanoi, ”äläkä varsinkaan ala nuolla niitten persettä”.
 Siinäpä se, menestyskonsepti, joka kestää aikaa.
 Reetta Räty
 Kirjoittaja on toimittaja, joka pitää työstä ja runoista.
 Kolumnista voi keskustella 24.11. klo 23.00 saakka.

Reetta Rädyn kolumni: On ok olla raikuli nainen


Summary: Työlakien tuntija sanoo, että rokotepassia voitaisiin kysyä myös työntekijää palkattaessa.  Jos työpaikka olisi turvallinen työntekijöille, olisi se samalla turvallinen myös hoidettaville, Seppo Koskinen pohtii.

Työoikeuden emeritusprofessori  Seppo Koskisella  on napakka ratkaisu siihen, miten työpaikoille voitaisiin helposti saada käyttöön koronapassi.
 – Vallan yksinkertainen keino: Koronapassitieto on terveydentilatieto. Tehdään yksinkertaisesti niin, että lisätään  yksityisyyden suojaa työelämässä käsittelevään lakiin  työnantajalle oikeus käsitellä terveydentilatietoja silloin, kun se on välttämätöntä työturvallisuuden toteuttamiseksi. Pelkästään tämä lisäys riittää.
 Lisäys mahdollistaisi koronapassia koskevien tietojen käsittelyn. Työnantaja voisi saada tiedon rokotuksista vain työnantajalta tai työnhakijalta itseltään.
 Leena Luotio / Yle
 Koskisen mukaan lakia on tähän mennessä mietitty niin sanotusti nollapohjalta.
 – Ei tarvitse kirjoittaa kokonaan uutta lakia, sanoo Seppo Koskinen.
 Työpaikkojen rokotuspassin on pelätty loukkaavan yhdenvertaisuutta ja puuttuvan rajoittavasti ihmisen perusoikeuksiin.
 Koskisen mukaan hänen esityksensä koronapassista ei olisi yhdenvertaisuuslakien vastainen eikä sitä varten tarvitsisi tehdä raskaita perustuslaillisia arvioita.
 – Rokotustiedot ovat terveydentilatietoja. Työelämän osalta yksinkertaisinta on liittää oikeutus lakiin yksityisyydensuojasta työelämässä. Laissa on valmiina kaikki muukin tarvittava: Miten ja ketkä saavat käsitellä tietoja, ketkä valvovat ja mitä seuraamuksia tulee, jos lakia rikotaan.
 Koronapassi työelämän turvallisuuden takuuna?
 Sosiaali- ja terveysministeriössä pohditaan parhaillaan, voisiko  koronapassin käyttöä laajentaa ravintoloista ja tapahtumista työpaikoille.
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL on ehdottanut koronapassin käytön laajentamista sosiaali- ja terveydenhuollon työntekijän rokotestatuksen tarkistamiseen. THL on jo aiemmin pitänyt ongelmallisena sitä, ettei koronarokotetta ole mainittu laissa influenssarokotuksen tavoin.
 STM:ssä pohditaan muun muassa  seurauksia rokottamattomalle työntekijälle . Valmistelun tämän hetkisestä vaiheesta tai siitä, millaista ja miltä pohjalta työelämän passia kaavaillaan, ei ole saatu tietoa.
 Seppo Koskinen pohtii, sitä. kuka voisi olla ehdotusta vastaan. "Työntekijäjärjestöjenkin pitäisi tämä hyväksyä, koska kyse ei ole rokotuspakosta."  Henrietta Hassinen / Yle
 Monet oikeusalan asiantuntijat ovat  erimielisiä koronapassin käytön laa jentamis est a muualle kuin ravintolaelämään.
 Työelämälakien asiantuntija Seppo Koskinen pohtii työnantajan velvollisuutta huolehtia työpaikan turvallisuudesta.
 – Ehdotuksellani olisi merkitystä epäsuorasti myös hoidettavien turvallisuudelle. Jos työpaikka olisi turvallinen työntekijöille, olisi se samalla turvallinen myös hoidettaville. Hoitotyötä eli lähityötä tekevien kohdallahan työnantajan työturvallisuusvelvoitteet ovat keskeisiä.
 – Työnantaja voisi tällä tavoin edeten saada asiasta tiedon työntekijältä tai työnhakijalta itseltään.
 Jo olemassa oleva laki pitää sisällään myös työn hakemisen ja työnhakijat. Se on myös jo koeponnistettu perustuslaillisesti.
 –Se koskee sekä yksityistä että julkista sektoria. Lisätään oikeutus lakiin, joka on jo aikoinaan käynyt perustuslakikäsittelyn läpi. Laki perustuu myös EU:n tietosuoja-asetukseen. Tässäkin mielessä on turvallista ottaa säännös juuri tähän lakiin.
 Super: Koronapassi ei ratkaise mitään, vaan voi aiheuttaa uusia ongelma
 Rokottamattomia on pidetty hoitoalalla, varsinkin vanhustyössä, uhkana ja vaarallisten tartuntaryppäiden levittäjinä. Hoitajien ei tarvitse nykysäännösten mukaan kertoa rokotuksistaan työnantajalle.
 Seppo Koskinen sanoo pähkäilleensä pitkään ja tulleensa tulokseen, ettei oikein keksi, kuka voisi asettua vastahankaan hänen ehdotuksensa kanssa.
 – En vieläkään ole päässäni keksinyt vastaväitteitä ehdotukselleni. Työntekijäjärjestöjenkin pitäisi tämä hyväksyä, koska kyse ei ole rokotuspakosta. Rokotuspakko menisi edelleen tartuntatautilain mukaan. Ja kai työntekijäjärjestöt hyväksyvät senkin, että työntekijöitä tulee suojella.
 Lähi- ja perushoitajia edustavan Superin puheenjohtaja  Silja Paavola  vastaa Seppo Koskiselle.
 Paavola sanoo, ettei Superilla ole mitään koronapassia vastaan. Mutta Super ei liputa passin puolesta.
 – Lähihoitajissa korostuu se, että maahanmuuttajatataustaiset hoitajat eivät ota rokotteita. Heitä on lähihoitajissa paljon. Rokotepassi voisi aiheuttaa ongelmia siten, että kun hoitokodeissa ei olisi enää tarpeeksi rokotettuja hoitajia, hoitopaikkoja jouduttaisiin sulkemaan.
 Super kehottaa kaikkia ottamaan rokotteet, mutta suhtautuu varauksella rokotepassiin.
 Muualla maailmassa esimerkiksi  Italiassa  työpaikoilla on vaadittu koronapassia tai negatiivista koronatestia jo jonkin aikaa, ja New Yorkissa rokottamattomia työntekijöitä on lomautettu.
 Sosiaalisessa mediassa kierrätetään ahkerasti rokotevastaisissa piireissä väitteitä siitä, että koronapassi olisi syrjivä ja perustuslain vastainen.
 Koronapassin käyttöönottoa työpaikoilla vastustava kansalaisaloite etenee parhaillaan eduskunnan käsittelyyn.  Aloite on kerännyt käsittelyyn vaadittavat 50 000 kannatusilmoitusta.
 Lue lisää:
 Koronapassia saatetaan edellyttää pian muillakin kuin terveysalan työpaikoilla – katso tästä perusteet vaatia pass ia
 Oikeusoppineet ovat erimielisiä siitä, voisiko koronapassia laajentaa jo nyt – HUSin Lehtonen: On perusteltua asettaa rokotetut ja rokottamattomat eri asemaan

Työoikeuden ekspertti: Koronapassi työpaikoille voidaan säätää helposti – hoitajien Superin mukaan rokotepassi voi panna hoitokotien ovia säppiin