Summary: Kulutusluottojen kymmenen prosentin enimmäiskoron ja suoramarkkinointikiellon voimassaolo päättyy syyskuun lopussa. Kuluttajasuojalakia muutettiin viime syksynä koronaviruksen vuoksi. Nyt selvitetään, onko korkokaton pysyvälle alentamiselle edellytyksiä.

Kulutusluottojen kymmenen prosentin korkokaton ja suoramarkkinointikiellon voimassaolo päättyy syyskuun lopussa. Kuluttajasuojalakia muutettiin väliaikaisesti vuoden 2020 heinäkuussa koronaviruspandemian vuoksi.
 Tietyille kulutusluotoille asetettiin kymmenen prosentin enimmäiskorko ja kulutusluottojen suoramarkkinointi kiellettiin. Samalla lakimuutos rajoitti luotonantajien oikeutta korottaa muita luotosta perittäviä maksuja.
 Hallitus perusteli rajoituksia velkarahoitukseen turvautumaan joutuvien ihmisten tilanteen helpottamisella ja pyrkimyksellä ennaltaehkäistä velkaongelmia poikkeusolojen aikana.
 Laki astui ensimmäistä kertaa voimaan heinäkuussa 2020, ja sen  voimassaoloa jatkettiin vuodenvaihteessa .
 Korkokatto ei ole koskenut hyödykesidonnaisia eli tuotteiden ja palveluiden hankintaa varten myönnettäviä kuluttajaluottoja eikä yleisimpiin luottokortteihin sidottuja luottosopimuksia. Hyödykesidonnaista luottoa on muun muassa kauppojen asiakkailleen tarjoama mahdollisuus maksaa ostokset korollisella erämaksulla.
 Vaikka väliaikainen lakimuutos päättyy, kulutusluottojen korkosääntely jatkuu. Syyskuussa 2019 lähes kaikille uusille kulutusluotoille asetettiin 20 prosentin korkokatto ja myös muiden luottokustannuksien enimmäismäärää rajoitettiin. Raja ei kuitenkaan koske sopimuksia, jotka on tehty ennen lain voimaantuloa.
 Nyt oikeusministeriössä valmistellaan kuluttajaluottoja koskevan lainsäädännön pysyvää muuttamista. Elokuun alussa toimikautensa aloittanut työryhmä pyrkii muun muassa arvioimaan, onko korkokaton pysyvä alentaminen mahdollista.
 Korot laskivat ja lainakannan kasvu hidastui
 Suomen Pankin tilastojen mukaan korkeakorkoisiin vakuudettomiin kulutusluottoihin erikoistuneiden luottolaitosten myöntämien luottojen korkotaso on laskenut väliaikaisen lain aikana. Lisäksi luottolaitosten lainakannan kasvu on hidastunut.
 Lakimuutos ei ole välttämättä ainoa selitys muutoksille. Kasvun hidastumiseen on voinut vaikuttaa myös esimerkiksi kulutusmahdollisuuksien väheneminen koronapandemian aikana.
 Kesäkuussa 2020 ennen lain astumista voimaan keskimääräinen sovittu vuosikorko oli 11,8 prosenttia. Kesäkuussa 2021 korko oli 11,2 prosenttia. Luvut eivät kuitenkaan tarkoita, että kulutusluotoista olisi peritty liian korkeaa korkoa, sillä mukana ovat myös osamaksulliset luotot, jotka ovat korkosääntelyn ulkopuolella.
 Vertailun vuoksi kesäkuussa kaikkien Suomessa toimivien luottolaitosten myöntämien vakuudettomien kulutusluottojen korko oli keskimäärin 5,6 prosenttia.
 Ennen lakimuutoksen astumista voimaan korkeakorkoisiin vakuudettomiin luottoihin erikoistuneiden luottolaitosten lainakannan kasvuvauhti oli jopa 60 prosenttia vuodessa. Kesäkuussa 2021 kasvua oli enää 24 prosenttia. Tahti oli kuitenkin edelleen merkittävästi nopeampi kuin muiden luottolaitosten vakuudettomissa luotoissa.
 Korkeakorkoisiin vakuudettomiin kulutusluottoihin erikoistuneet luottolaitokset erottaa muista niiden liiketoimintamalli. Erot näkyvät muun muassa myönnettyjen kulutusluottojen koroissa sekä luottotappioissa. Pikavippifirmat ja ulkomaiset digipankit jäävät kuitenkin määrittelyn ulkopuolelle.
 Suomen Pankki ryhtyikin tänä vuonna keräämään tietoja myös muista rahoituslaitoksista. Vielä julkistamattomien ennakkoarvioiden mukaan muiden rahoituslaitosten kotitalouksille myöntämien kulutusluottojen lainakanta supistui vuoden 2021 ensimmäisellä neljänneksellä.
 Työryhmä pohtii eri vaihtoehtoja
 Pysyvää kulutusluottojen tiukempaa sääntelyä valmistelevalla työryhmällä on ratkaistavanaan monta kiperää kysymystä. Oikeusministeriö teetti keväällä nyt päättymässä olevan hintasääntelyn ja markkinointirajoitusten toimivuudesta lausuntokierroksen. Lausuntoja saapui määräaikaan mennessä 26 kappaletta.
 Lainojen vertailupalvelu Sortter oy:n lausunnon mukaan alle 2 000 euroa kuukaudessa ansaitsevien henkilöiden palvelun kautta kilpailuttamien lainojen hyväksymisaste laski vuoden ensimmäisellä neljänneksellä. Yrityksen mukaan vuoden 2020 tammi–maaliskuussa lainahakemuksista hyväksyttiin 23 prosenttia, kun vuoden 2021 vastaavana aikana hakemuksista hyväksyttiin 15 prosenttia. Yrityksen lausunnon mukaan hyväksymisprosentin lasku ilmaisee, että kymmenen prosentin korkoraja tekee maksukykyistenkin asiakkaiden luotottamisesta huonosti kannattavaa liiketoimintaa.
 Myös useimmat muut lausuntonsa jättäneet luottoja, niiden välitystä tai vertailuja tarjoavat yritykset kritisoivat väliaikaisen lain toimivuutta. Yritysten mukaan lakimuutos on vähentänyt luottojen myöntämistä etenkin pienituloisille, koska luottoriskiä ei ole voitu hinnoitella lainan korkoon.
 Osa yrityksistä arvioi rahoituksen epäämisen pahentavan pienituloisten kuluttajien taloustilannetta entisestään. Yritysten jättämien lausuntojen mukaan lakimuutos on myös heikentänyt kilpailua.
 Työryhmän on selvitettävä muun muassa, onko korkokaton alentaminen mahdollista ilman, että siitä aiheutuisi ongelmia luottomarkkinoiden toimivuudelle, oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos  Sofia Aspelund  kertoo.
 – Jos korkokaton tasoa lähdetään pysyvästi laskemaan, pitää selvittää, miten se vaikuttaa luottojen tarjontaan. Lisäksi on arvioitava, missä kulkee raja, jossa korkokatto alkaa vaikuttamaan luottomarkkinoihin niin, että luottoja ei enää myönnetä laajalle joukolle kuluttajia, joilla olisi mahdollisuus selviytyä asianmukaisesti luoton takaisinmaksusta.
 Aspelundin mukaan työryhmän on huomioitava myös, että korkokaton laskeminen voi houkuttaa luotottajia kerryttämään tuloja muualta.
 – Yksi asia mitä pitää selvittää, on se, että jos korkokattoa lasketaan, missä määrin se lisää riskiä laina-ajan pidentämiselle ja luottomäärän nostolle. On riski, että se houkuttaa myöntämään entistä suurempia luottoja entistä pidemmällä laina-ajalla.
 Vaikutusten arvioinnissa hyödynnetään muun muassa kansainvälistä vertailutietoa ja väliaikaisesta lakimuutoksesta saatuja kokemuksia.
 Toimeksiantoon kuuluu myös tarpeellisten lakimuutosten valmistelu, joilla tiukennetaan kulutusluottojen markkinointia ja luotonhakijoiden henkilöllisyyden todentamisvelvollisuutta.
 Kotitalouksien velkaongelmiin erikoistunut sosiaalialan järjestö Takuusäätio arvioi lausunnossaan lain väliaikaisuuden mahdollistaneen luottojen tarjoajien harjoittaman korkokikkailun. Järjestö kritisoi, että lainojen yhdistämistä tarjoavat yritykset ovat hyödyntäneet korkorajoituksia markkinoinnissaan.
 Osaa matalammalla korolla kulutusluoton hankkineista voikin odottaa lokakuussa ikävä yllätys, jos oman luoton ehdot mahdollistavat koron nostamisen. Heinäkuussa 2019 asetettu 20 prosentin korkokatto on edelleen voimassa, vaikka väliaikaisen lakimuutoksen voimassaolo päättyy.
 Korkojen nousu voi yllättää myös ihmiset, joilla on vanhempia jatkuvia luottosopimuksia. Kilpailu- ja kuluttajavirasto arvioi lausunnossaan, että ihmiset, jotka tekevät nostoja ennen vuoden 2019 syyskuuta solmituilta jatkuvilta luottosopimuksilta, ovat rajoitusten rauetessa kaikista heikoimmassa asemassa.
 Nyt päättymässä oleva, väliaikainen lakimuutos rajoitti näidenkin luottosopimusten koron kymmeneen prosenttiin, mutta voimassaolon päättymisen jälkeen korko voi nousta käytännössä rajattomasti.
 – 1. syyskuuta 2019 voimaan tulleella lainsäädännöllä ei rajoitettu näiden luottosopimusten luottokustannuksia uusien nostojen osalta. Näiden nostojen osalta korko voi nousta väliaikaisen hintasääntelyn päätyttyä 10 prosentista yli 100 prosenttiin, Kilpailu- ja kuluttajavirasto arvioi lausunnossaan.
 Yksi työryhmän tavoitteista onkin näiden luottosopimusten saaminen uusien nostojen osalta korkokaton piiriin.
 Kuluttajaluottojen sääntelyn tiukentamisella pyritään vähentämään ylivelkaantumiseen liittyviä haittoja. Kuluttajaluottoihin liittyvää lainsäädäntöä on uudistettu useaan otteeseen viimeisen kymmenen vuoden aikana erityisesti korkeakorkoisiin vakuudettomiin kulutusluottoihin liittyvien ongelmien vuoksi.
 Osa alan toimijoista nosti lausuntokierroksella esiin huolen markkinointi- ja korkosääntelyn kohdistamisesta myös sellaisiin luottoihin, jotka eivät lisää merkittävästi kuluttajien ylivelkaantumisen todennäköisyyttä.
 Lainsäädäntöneuvos Aspelund kannattaa lähtökohtaisesti sitä, että samat säännökset koskevat laajasti erilaisia luottotuotteita. Yksittäisen liiketoimintamallin, kuten pikavippien myöntämisen ja mainonnan, rajoittaminen erityislainsäädännöllä ei olisi välttämättä tehokasta.
 – Kokemukset ovat osoittaneet, että erilaiset soveltamisala- ja muut poikkeukset lisäävät sääntelyn kiertämisen riskiä esimerkiksi siten, että muokataan hieman ehtoja ja jäädään siten sääntelyn ulkopuolelle. Samojen säännösten soveltaminen kaikkiin toimijoihin on myös luotonantajien yhdenvertaisen kohtelun kannalta hyvä lähtökohta, Aspelund sanoo.
 Hän kuitenkin korostaa, että työryhmä on vasta aloittanut työnsä ja erilaisia vaihtoehtoja tullaan varmasti pohtimaan
 Lausuntonsa jättäneet toimijat jakautuvat kahteen leiriin rajoitusten jatkamisen suhteen. Useimpien alalla toimivien yritysten, alan toimijoiden edunvalvojien ja elinkeinoelämän edustajien mukaan tiukempaa korkokattoa ja suoramarkkinointikieltoa ei tulisi ainakaan sellaisenaan jatkaa, kun taas esimerkiksi Kilpailu- ja kuluttajavirasto, Takuusäätiö ja Kuluttajaliitto arvioivat aiempaa kireämmän sääntelyn olevan tarpeen myös vastaisuudessa.
 Finanssialan mielestä hintasääntelyn tiukentamisessa tulee olla tarkkana
 Finanssiala ry:n johtava juristi Antti Laitilan mukaan kulutusluottojen hintasääntelyn tiukentaminen hankaloittaisi asiakkaiden henkilökohtaisen luottoriskin huomioimista hinnoittelussa. Petteri Sopanen / Yle
 Oikeusministeriön pysyvää lakimuutosta valmistelevassa työryhmässä on mukana myös etujärjestöjä. Vaikka yhteisen pöydän äärestä haetaan kompromissia, toimijoilla on erilaisia toiveita neuvotteluiden lopputuloksesta.
 Pankki- ja rahoitusalan toimijoiden edunvalvontajärjestö Finanssiala ry:n johtavan juristin  Antti Laitilan  mukaan ala suhtautuu lähtökohtaisesti varauksellisesti kulutusluottojen hintasääntelyn ja suoramarkkinoinnin ehtojen pysyvään tiukentamiseen.
 Myös Laitila muistuttaa, että työryhmän työ on vasta alussa, joten vielä on liian aikaista arvioida, millaisia esitykset kuluttajaluottojen korkokaton alentamista tai suoramarkkinoinnin rajoittamista koskien tarkalleen ottaen voisivat olla.
 Laitilan mukaan kuluttajaluottojen korkokaton laskeminen nykyisestä voisi vaikuttaa negatiivisesti luotottajien haluun myöntää pieniä luottoja. Luottosummat voisivat kasvaa, mikä ei edistäisi ylivelkaantumisen estämistä.
 Lisäksi enimmäiskoron madaltaminen rajoittaisi Laitilan mukaan luotottajien mahdollisuutta huomioida asiakkaiden henkilökohtainen luottoriski hinnoittelussa, ja se vaikuttaisi erityisesti pienitulosten mutta maksukykyisten asiakkaiden mahdollisuuksiin saada rahoitusta.
 – Pelkona on, että kohtuuhintaista luottoa ei ilmaannu markkinoille toivotussa määrin – mitä nyt sitten kohtuuhintaisena pidetäänkään. Tietyille asiakkaille, joilla on suurempi riski ettei takaisinmaksu onnistukaan, ei ole kannattavaa myöntää luottoa sallitun enimmäishinnan puitteissa.
 Myös markkinoinnin mahdolliseen tiukentamiseen Finanssialan kanta on kriittinen. Hänen mukaansa kuluttajien ylivelkaantumisongelmat liittyvät lähinnä niin sanottuihin pikavippeihin, joiden markkinointi voi olla pahimmillaan aggressiivista.
 – Tietysti markkinointirajoitusten kohdistaminen vain tiettyjen toimijoiden markkinointiin on vaikeaa, koska pikaluotto ei ole yksiselitteinen käsite. Tähän liittyy ylivuodon riski, Laitila arvioi.
 Finanssialan mukaan ideaaliratkaisu olisi työryhmälle asetettujen tavoitteiden puitteissa laadittu hintasääntelymalli, joka ei kohtuuttomasti hankaloita luoton saamista. Markkinointia koskevan sääntelyn tulisi olla riittävän tiukasti rajattua, ettei se vaikeuttaisi niiden luottotuotteiden markkinointia, jotka eivät merkittävästi edistä ylivelkaantumista.
 Kuluttajaliitolla kirkas kanta: Korkokatto pysyvästi kymmeneen prosenttiin
 Kuluttajaliiton pääsihteeri Juha Beurling-Pomoellin mukaan kuluttajaluottojen tiukempaa sääntelyä tarvitaan. Pekka Tynell / Yle
 Kuluttajaliiton pääsihteeri  Juha Beurling-Pomoellin  mukaan liiton linja pysyvän lainsäädännön valmisteluun on selkeä.
 – Kuluttajaliiton mielestä korkokatto pikavipeissä tulee laskea pysyvästi kymmeneen prosenttiin ja suoramarkkinointia tulee nykyisen väliaikaisen lainsäädännön mukaisesti tuntuvasti tiukentaa.
 Kuluttajaliiton mukaan pysyviä rajoituksia tarvitaan, jotta luottojen antaminen luottokelvottomille asiakkaille loppuisi. Beurling-Pomoellin mukaan väliaikainen lainsäädäntö on ollut tarpeellinen koronaviruksen aiheuttamien talousvaikeuksien aikana.
 – Korkokaton muuttuminen edestakaisin ei kuitenkaan ole kuluttajille hyvä asia, sillä se on omiaan luomaan sekaannusta. Kuluttajaliitto haluaa, että tuleva pysyvä lainsäädäntö on nimensä mukaisesti pysyvä.
 Pääsihteeri Beurling-Pomoell näkee sanojensa mukaan "vastapuolen" argumenteissa pienituloisten kuluttamismahdollisuuksien rajoittamisesta merkittäviä valuvikoja.
 – Tarkoitushan on se, että ylivelkaantuneille ja maksukyvyttömille asiakkaille ei enää myönnetä pikavippejä vaan he hakeutuvat sosiaalisen luototuksen, sosiaaliturvan tai esimerkiksi sosiaalihuollon piiriin. Eli ettei ongelmia ja maksukyvyttömyyttä enää paikata uudella lainalla, mikä entisestään pahentaa tilannetta, Kuluttajaliiton Beurling-Pomoell painottaa.
 Elokuun alussa työnsä aloittaneen ryhmän toimikausi päättyy helmikuun lopussa vuonna 2022. Työryhmän hallituksen esityksen muotoon laatima mietintö lähtee valmistuttuaan lausuntokierrokselle, jonka jälkeen se etenee aikanaan eduskunnan käsiteltäväksi.
 Lue lisää:
 Ryhmäkanteella uhattu pikavippiyhtiö maksaa asiakkailleen hyvitystä kohtuuttomista luottokustannuksista
 Korona aiheuttanut useita kuluttajariitoja – kuluttajat valittaneet enemmän myös sähkösopimusten puhelinmyynnistä
 Vanhemmat ottivat 50 000 euron lainan pelastaakseen 22-vuotiaan Henna Peltolan velkahelvetistä – lakiuudistuksen myötä maksukyvyttömien on vaikeampaa saada kulutusluottoa
 Pikavippien jättikorkojen estolle ja painostavan mainonnan kiellolle haetaan jatkoa – hallituksen tarkoitus vähentää koronan taloushuolia

Osaa kulutusluoton ottaneista saattaa odottaa ikävä yllätys – väliaikaisen korkokaton voimassaolo päättyy


Summary: Kulttuurivieras, näyttelijä Outi Mäenpää uskoo, että maa on täynnä turhautuneita keski-ikäisiä naisia, jotka eivät saa töitä ikänsä vuoksi. Hän itse katosi valkokankailta vuosiksi, kun roolitarjoukset tyssäsivät 45-vuotiaana.

Outi Mäenpää  istuu autossa. Hän on matkalla kohti Hämeenlinnaa. Sieltä alkaa pressitilaisuuksien sarja, joka kuljettaa näyttelijää pitkin Suomea: Tampereelle, Vaasaan, Ouluun, Helsinkiin.
 Mäenpäällä on päärooli lokakuussa ensi-iltaan tulevassa elokuvassa  Vuosisadan häät . Siinä hän on Viima von Ausgezeichnet, ikääntynyt tv-psykiatri, jolla on nuori ex-poikaystävä. Kun exä menee naimisiin, Viimalle tulee kiire löytää häihin seuralainen.
 Näyttelijä Outi Mäenpäällä on Mersu alla, on tuotantoyhtiön järjestämä kuljettaja ja aika kortilla. Mäenpää elää vaihteeksi taas filmitähden elämää. Viime vuosina hän on kokenut myös kolikon kääntöpuolen.
 Kun nainen katoaa kuvasta
 Mäenpään edellisestä pääroolista on kulunut 15 vuotta. Se oli  Musta jää  -elokuvassa, josta hän sai yhden lukuisista Jussi-palkinnoistaan. Sen jälkeen roolityöt tyssäsivät ja Mäenpää näytti katoavan valkokankailta.
 Hän oli 45-vuotias, arvostettu ja uransa huipulla. Silti hänelle tarjottiin vain pieniä sivurooleja. Niiden tehtävä oli kannatella pääroolia, usein miestä, näytellä äitiä tai vaimoa. Mäenpäästä tuli eräällä tapaa näkymätön.
 – Nuoremmille naisille on onneksi töitä. Raja menee jossain  Kristan  ( Kosonen ) ja  Lauran  ( Birn ) kohdalla. Toivon, että kun he vanhenevat, heille ei käy näin, Mäenpää kertoo puhelimitse Hämettä kohti kiitävän Mersun takapenkiltä.
 Ikääntyvä miesnäyttelijä ei välttämättä koe samaa. Hänestä tulee uurteineen pikemminkin kiinnostava. Ei tarvitse katsoa kuin James Bond -elokuvia ja huomaa, että pääroolin ikääntyessä vastanäyttelijä nuorenee.
 Mäenpää havainnollistaa asiaa kotimaisella esimerkillä. Kollega  Sari Havas  on kahdeksan vuotta entistä puolisoaan  Pertti Sveholmia  nuorempi.
 – Uran alussa Sari pystyi näyttelemään Pertin vaimoa. Sen jälkeen Pertille tuli 10 vuotta nuoremmat, sitten 20 vuotta ja lopulta 30 vuotta nuoremmat vastanäyttelijät.
 Outi Mäenpäällä on Kirkkonummella talli ja siellä kaksi omaa hevosta Jarl ja Ambra. Antti Haanpää / Yle
 Miksi nuoruus on ainoa elinvoiman kriteeri?
 Mäenpää on ollut mukana puolessa tusinassa elokuva- ja tv-sarjahankkeita, joissa on ollut tarkoitus kertoa iäkkäämpien naisten tarinoita. Hän on lukenut tekstit ja pitänyt niitä laadukkaina. Siitä huolimatta ne eivät ole saaneet rahoitusta.
 – Sen jälkeen olen saanut käsiini pienempiä rooleja ja heikompia tekstejä, ja niille on myönnetty tuotantotukea.
 Mäenpää ihmettelee, miksi näin on, miksi nuoruus tuntuu olevan ainoa elinvoiman kriteeri.
 – Ymmärrän, että nuori ihminen on kaunis kuvassa. On hienoa nähdä fyysistä elinvoimaa, ihon kirkkautta ja jäntevyyttä kehossa. Mutta draama ei voi olla siloteltua. Samalla tavalla kuin elämä, draamakin sisältää kehon rapistumista, sairautta ja kuolemaa – ja nämä kaikki koskevat myös naisia.
 Mäenpää ajattelee, että kyse on siitä, kenen katseen kautta maailmaa hahmotetaan ja kenen tarinoita kerrotaan.
 – Olemme niin tottuneita miehen katseeseen, että sitä ei kyseenalaisteta. Se on luonnollinen asia.
 Mummojen roadmovie nousi ykköseksi
 Asialla on toinenkin puoli. Jos keski-iän ylittäneiden naisten tarinoita ei päädy tuotantoon, tietyiltä ihmisryhmiltä katoavat samastumiskohteet.
 Mäenpää on huomannut, että Ylellä on paljon tarjontaa nuorille katsojille.
 – On hienoa, että nuoriin satsataan, mutta yli 45-vuotiaille naisille ei ole juurikaan kotimaista viihde- ja draamatarjontaa. Se on suuri harmi, koska katsojakunnassa on minun lisäkseni valtava määrä keski-ikäisiä naisia – ja miehiä –, joille voisi suunnata heitä koskettavaa ohjelmaa.
 Kysyntää kuitenkin  näyttäisi olevan.  Vuonna 2020 elokuvateattereissa nähtiin roadmovie mummoikään ehtineistä siskoksista.  Pamela Tolan  ohjaama  Teräsleidit  nousi vuoden katsotuimmaksi kotimaiseksi elokuvaksi lähes 250 000 ihmisen yleisöllä.
 Yle Areenassa puolestaan  pyörii edelleen  tv-sarja  Paratiisi,  jossahenkirikoksia selvittää –  totutusta poiketen  – eläkeikää lähestyvä naispoliisi ( Riitta Havukainen ). Sarja keräsi jo avausviikollaan  ennätykselliset kaksi miljoona  käynnistystä.
 On tärkeä miettiä, kenen silmin katsomme maailmaa. – Olen sitä sukupolvea, joka on elänyt miehen katseen alla: minne miehen katse on kohdistunut, sinne minä olen katsonut, Outi Mäenpää sanoo. Antti Haanpää / Yle
 “On kuin eläisi häkissä”
 Ikään liittyvä epäkohta ei koske vain elokuvateollisuutta ja näyttelijöitä. Mäenpää ajattelee, että maa on täynnä turhautuneita keski-iän ylittäneitä naisia, jotka ovat hoivanneet perhettä ja puolisoa, pyörittäneet arkea ja siinä sivussa tehneet omaa uraa. Yhdistelmä on vaativa.
 – Heillä on halua ja tietotaitoa pitää Husin kokoinen laitos ilmassa. Kun he hakevat töitä, heitä ei palkata, koska arvioidaan, että joku nuorempi on parempi. Se turhautumisen määrä ja kapasiteetti, joka tässä menetetään!
 Mäenpää ei tunnista itsessään asioita, joita ei voisi tehdä ikänsä vuoksi.
 – Minussa on räväkkyyttä, voimaa ja heittäytymistä. Vaikka keho ei ole enää niin notkea, ja noustessa polvet älähtävät, olen henkisesti elämäni voimissa. Yhteiskunta ei kuitenkaan peilaa tätä kokemusta minulle takaisin.
 Mäenpää kysyy, pitääkö ihmisen alkaa leikellä itseään päteäkseen ja ollakseen näkyvä. Hän kertoo tunteneensa raivoa ja surua huomatessaan, että oman ikäisten naisten tarinoita on vaikea saada tuotantoon.
 – On kuin eläisi häkissä, jonka kaltereita ei saa rikottua. Osittain tunnistaa, että on itsekin ollut mukana rakentamassa kaltereita. Sitten, kun on halua rikkoa ne, ne eivät rikkoudu.
 Outi Mäenpää kysyy, pitääkö ihmisen alkaa leikellä itseään päteäkseen ja ollakseen näkyvä. – Edes nuoret, jotka buustaavat itsestään tietynlaista tarinaa sosiaalisessa mediassa, eivät enää mahdu luomaansa mielikuvaan. Antti Haanpää / Yle
 Viima on kuin mies ja se on kiinnostavaa
 Kun Mäenpää sai koekuvausten jälkeen roolin  Marja Pyykön  ohjaamassa  Vuosisadan häissä  hänen halunsa tehdä töitä oli “uskomattoman voimakas”. Aikataulu oli tiukka, eikä sairastumiseen ollut varaa.
 – Yksi tekniikan työntekijöistä sanoi kuvauksissa, että näytän siltä kuin pulssini olisi koko ajan yli sata. Heittäytymiseni oli niin voimakasta: pelkäsin, että jos en saa tätä tehtyä, ei tule seuraavaa, ei tule toista mahdollisuutta.
 Elokuva käsittelee sitä, mitä julkisuus tekee ihmiselle. Tv-psykiatri Viima on luonut itsestään kuvan pärjäävänä, kauniina ja dynaamisena. Todellisuus sielussa on toinen: siellä on haavoittuvuutta ja häpeää, joka ei suostu pysymään pois.
 – Ne saa pysymään hiljaisena, jos tekee hulluna töitä, urheilee raivopäisesti, syö sokeria, juo viinaa tai polttaa tupakkaa. Lopulta se jokin haluaa aina tulla kotiin.
 Viiman vauhti kiihtyy ja kiihtyy. Exän häihin on löydettävä uskottava seuralainen, todistettava, että vientiä on.
 – Painan menemään kuin nuori nainen tai mies ja se on mielenkiintoista. Vaikka Viima on uhri omassa elämässään, hän on kuitenkin tekijä ja kokija, eikä vain tukiroolissa.
 Asiat eivät riitele, ihmiset riitelevät
 Mäenpää ei ole koskaan tehnyt urasuunnitelmia, hän kertoo heittäytyneensä aina eteen avautuneista ovista suoraan sisään. Vuonna 2017 hän valmistui työnohjaajaksi ja oli tehnyt sitä ennen vuorovaikutus- ja viestintäkouluttajan töitä jo vuosia.
 Hän korostaa, ettei hankkinut toista ammattia siksi, ettei näyttelijäntöitä riittänyt, vaan koska halusi opiskella.
 – Loin itselleni toisen ammatin ja uran, jossa mitkään katot eivät ole esteenä, ei naiseus eikä ikä.
 Mäenpää opettaa erilaisille ryhmille, miten työyhteisöissä tunnistetaan omat tunteet ja tarpeet ja miten ne ilmaistaan rakentavasti. Hän opettaa myös luovaa ideointia ja statusviestintää, eli sitä, miten ihmiset käyttävät valtaa viestinnän keinoin. Kouluttaja on tehnyt erikoisen havainnon:
 – Asiat riitelevät harvoin. Ne ovat ihmisten sanomattomat tunteet ja tarpeet, jotka riitelevät.
 – Jos minä palkkaisin yritykseeni ihmisiä, katsoisin vakavasti juuri yli 50-vuotiaita naisia, koska heidän voimansa ja tahtotilansa on niin kova, Outi Mäenpää sanoo. Antti Haanpää / Yle
 On vaikeaa olla esimies ja alainen
 Mäenpää kertoo yllättyneensä ääripäistä: siitä, miten hienoja työyhteisöjä on olemassa, ja toisaalta siitä, miten huonosti toisessa ääripäässä ihmiset kohtelevat toisiaan, eivät käyttäydy kuin aikuiset, vaan kuin pienet lapset.
 – Pahimmillaan on henkistä väkivaltaa, lievimmillään ei tervehditä toisia, ollaan mykkäkoulussa, leiriydytään, ei jaeta informaatiota, suositaan joitain työntekijöitä. On vaikeaa olla esimies ja on vaikeaa olla alainen. Siksi minua pyydetään niin paljon kouluttamaan, hän uskoo.
 Mäenpää on tehnyt töitä erilaisten ammattiryhmien ja firmojen kanssa. Joukossa on pieniä ja suuria työnantajia VR:stä Finnairiin ja Nokiasta Supoon.
 Parhaista tiimeistä Mäenpää on löytänyt psykologista turvallisuutta.
 – Kun työyhteisö voi hyvin, se vaikuttaa tulokseen. Jos on huono johtaja tai alaiset, joilla ei ole alaistaitoja, on mahdoton yhtälö saada yritys kukoistamaan.
 Mäenpää on opiskellut työnohjaajaksi ja tekee vuorovaikutus- ja viestintäkouluttajan töitä. Siinä työssä ei ole tullut ikään tai sukupuoleen liittyviä kattoja vastaan. Antti Haanpää / Yle
 Ainoa ongelma on lokeroiva katse
 Mäenpää asuu Kirkkonummella, jossa hänellä on talli. Sen kaksi omaa islannin- ja eestinhevosta, Jarl ja Ambra, ovat toisinaan koulutuksissa mukana. Ne ovat hyviä tunnevalmentajia.
 Ihmiset viestivät ristiin: sanovat yhtä vaikka keho viestii toista. Hevonen ei toimi niin. Sen takapää ei kerro eri asiaa kuin etupää. Samankaltaista yhdensuuntaista viestintää Mäenpää opettaa ryhmille.
 Ensi vuonna Mäenpää täyttää 60 vuotta. Jos saisi valita, hän pysyisi 45–50-vuotiaana, mutta vain siksi, että kehoon ei tulisi vanhuuden mukanaan tuomaa jäykkyyttä.
 – Jos ajattelen itseäni alle 40-vuotiaana, ajattelen, että minulla on nyt paljon enemmän näkemyksiä, olen vapautuneempi olemaan minä itse. Uskallan olla vahva ja heikko, ehjä ja osittain rikki.
 Ikääntymistä vastaan on kuitenkin turha taistella, koska sitä kamppailua ei voi voittaa.
 – Meissä kaikissa on kaikki ikäkaudet läsnä. Ainoa haaste on siinä, miten minut nähdään: mihin minut yritetään lokeroida iän kautta. Kaikki tämä koskee vain ulkopuolelta tulevaa katsetta. Minun oma katseeni tulee siitä pienestä tytöstä tähän päivään saakka – ja se on minun katseeni.
 Millaisia ajatuksia haastattelu herättää? Onko ikä tuonut haasteita työelämässä? Keskustele aiheesta 6.9. klo 23 asti.
 – Olen henkisesti elämäni voimissa. Yhteiskunta ei kuitenkaan peilaa minulle tätä kokemusta takaisin, Outi Mäenpää sanoo. Antti Haanpää / Yle
 Lue lisää:
 Cannesissa palkittu näyttelijä, kulttuurivieras Kati Outinen: Työvoimatoimisto tarjosi töitä joulupukin muorina
 Naisten tarinat vetävät nyt elokuvasalit täyteen  –Teräsleidit ja Helene takovat katsojaennätyksiä
 Paratiisi-dekkarisarjan ohjaajalle avautui aurinkorannikon salaisuus – "Nyt ymmärrän, miksi sinne Fugeen mennään"

Näyttelijä Outi Mäenpää oli uransa huipulla, kun ikä tuli vastaan ja työtarjoukset hiipuivat: “On kuin eläisi häkissä, jonka kaltereita ei saa rikottua”


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet nopeasti.

Väliaikaisen korkokaton poistuminen voi yllättää, jos kulutusluoton korko nousee
 Kulutusluottojen kymmenen prosentin korkokaton ja suoramarkkinointikiellon voimassaolo päättyy syyskuun lopussa. Osaa matalammalla korolla kulutusluoton hankkineista voi odottaa ikävä yllätys, jos oman luoton ehdot mahdollistavat koron nostamisen.
 Väliaikaisella lakimuutoksella pyrittiin ennaltaehkäisemään koronapandemian haitallisia vaikutuksia ihmisten lainanottoon ja ylivelkaantumiseen. Työryhmä selvittää parhaillaan, voisiko  pysyvälle korkokaton alentamiselle olla edellytyksiä .
 Itsemurhia, kohonnut syöpäriski, yliopistokoulutusta – Afganistanin sota vaikutti amerikkalaisveteraaneihin eri tavoin
 Elijah Bales on Afganistanin sodan veteraani. Amanda Andrade-Rhoades
 32-vuotias Afganistanin sodan veteraani, philadelphialainen  Elijah Bales  ei ole puhunut vaimoaan ja terapeuttiaan lukuun ottamatta sotakokemuksistaan kenellekään, ei ennen kuin  Yle pyysi häneltä haastattelun . Bales palveli Afganistanissa kolme komennusta vuodesta 2012 lähtien. Kotiinpaluun jälkeen ahdistus täytti mielen, ja vasta vuosien työn jälkeen tilanne alkaa olla parempi.
 Mitä muuta kuuluu sodan veteraaneille, joista valtaosa on milleniaalisukupolven miehiä ja naisia?
 Näyttelijä Outi Mäenpää oli uransa huipulla, kun ikä tuli vastaan: “45-vuotiaana naisesta tulee näkymätön”
 Olen henkisesti elämäni voimissa. Yhteiskunta ei kuitenkaan peilaa minulle tätä kokemusta takaisin, 59-vuotias Outi Mäenpää sanoo. Antti Haanpää / Yle
 Outi Mäenpää  on palkittu näyttelijä, joka koki saman kuin moni keski-iän ylittänyt nainen. Roolit pienenivät ja työtarjoukset hiipuivat. Mäenpää  kertoo Kulttuurivieras-haastattelussa , millaista on elää yhteiskunnassa, jossa nuoruus on ainoa elinvoiman kriteeri.
 Mäenpäälle kävi hyvin: hän opiskeli työnohjaajaksi ja toimii kouluttajana. Hän palaa myös valkokankaille ikääntyneenä tv-psykiatrina. Edellisestä pääroolista ehti kulua 15 vuotta.
 Pariskunnalle luvattu uusi alku olikin kuolema – 12 kirjettä paljastivat juutalaispariskunnan epätoivon
 Tietokirjailija Sanna Lönnforsin teos Israelin auringon palasia ilmestyi heinäkuussa.  Kirsi Lönnblad / Yle
 Tietokirjailija  Sanna Lönnfors  sai tšekinjuutalaisen Gärtnerin pariskunnan lähettämiä kirjeitä ajalta, jolloin juutalaisvainot Euroopassa alkoivat. Aviopari yritti pitkään pitää toivoa yllä, mutta kohtaloksi tuli Puolassa sijainnut ghetto.
 Nyt pariskunnan  kokemuksista on syntynyt kirja , joka kertoo millaista elämää Gärtnerin pariskunta eli ja miten juutalaisvainot tulivat heidän kohtalokseen.
 Sunnuntaina lämpenee, pohjoiseen leviää sateita
 Yle
 Sunnuntaiaamu on aurinkoinen, mutta päivän aikana pilvisyys lisääntyy, lännestä leviää pohjoiseen sateita. Päivän aikana lämpenee koko maassa ja alkuviikosta sää lämpenee lisää. Samalla lännestä kulkeutuu lisää hajanaisia sateita.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Kulutusluottojen väliaikainen korkokatto poistuu, Afganistanin amerikkalaisveteraani kertoo tarinansa, Outi Mäenpää palaa valkokankaalle


Summary: Veera on avohoitokierteessä. Itsemurhayritykset päättyvät sairaalaan, mistä Veera puhuu itsensä ulos. Voimattomat läheiset yrittävät pitää hänet hengissä oman mielenterveytensä kustannuksella.

Veera  on kärsinyt syömishäiriöstä yli kymmenen vuotta. Neljä vuotta sitten mukaan tulivat ahmiminen, oksentaminen ja alkoholi.
 Jatkuva avohoitokierre kulkee pillerireseptistä itsemurhayritykseen, sairaalaan, muutamaan tarkkailupäivään, ja takaisin.
 Läheisistä koostuva tukiryhmä on yrittänyt auttaa. Samalla he ovat sairastuneet itse. Heidän syyttävä sormensa osoittaa hoitotahoihin ja lakiin.
 Läheiset uskovat, että tahdonvastaisesta hoidosta voisi olla Veeralle hyötyä. Niin sanottuun pakkohoitoon on Suomessa erittäin tiukat kriteerit, ja potilaan itsemääräämisoikeus on vahva.
 Veera sanoo haluavansa parantua, mutta vastustaa pitkiä laitoshoitojaksoja. Läheiset kysyvät: miksi sairas ihminen saa itse päättää tästä?
 Tässä jutussa Veeran äiti ja ystävä  Samu  kertovat omin sanoin, minkälaista sairauden keskellä eläminen on ja miten se on vaikuttanut myös heihin.
 Henkilöiden nimet on muutettu aiheen arkaluontoisuuden vuoksi. Yle on nähnyt Veeran sairautta koskevaa dokumentaatiota.
 Äiti: "Päihtyneenä ruokailu onnistui"
 Pelkään iltoja. Silloin Veera voi kaikkein huonoiten. Mietin jatkuvasti, missä hän on ja mitä hän tekee. Onko hän elossa?
 Kun aamulla ei ole tullut suruviestejä puhelimeen, olen iloinen. Ajattelen, että ehkä tämä päivä tuo jotain hyvää.
 Veera on ollut sairas jo yli kymmenen vuotta. Takana on lukuisia psykiatriakäyntejä ja kesken jääneitä avohoitojaksoja. Hätäkeskukseen on soitettu viitisentoista kertaa. Viimeisen puolen vuoden aikana hän on yrittänyt itsemurhaa kuudesti.
 Kun hän herää sairaalassa itsemurhayrityksen jälkeen, päivystävä psykiatri arvioi hänet. Kun Veera tietää, mikä päivä tänään on, hänet päästetään pois.
 Joskus hänet on kuitenkin lähetetty psykiatriseen sairaalaan tahdonvastaiseen tarkkailuun. Siellä hän viettää neljä päivää, skarppaa ja kertoo psykiatreille, että osastohoitoa ei tarvita. Tarina on ostettu aina.
 Veera haluaa aina esittää ulkopuolisille, että kaikki sujuu hyvin. Hän on siisti, hyvin pukeutuva, fiksu, korkeakoulutettu ihminen. Hän haluaa vapautta kuten kuka tahansa muukin.
 Hänet on aina määrätty avohoitojaksoille, eli pillerikuurille, vaikka ne eivät ole auttaneet koskaan. Lääkärit sanovat, että varasuunnitelmaa ei ole.
 Veera tarvitsisi monien kuukausien hoitojakson osastolla, mutta ei sellaista järjestetä. Ihmisen annetaan mieluummin kuolla.
 Hoitotahot hokevat, että hän on hoidon vastainen. Eikö motivaatio hoitoon pitäisi löytää juuri hoidollisin keinoin?
 Veera oli lapsesta saakka huippusuorittaja. Hän oli ysin tai kympin tyttö, hieman arka, mutta läheisilleen sosiaalinen.
 Anorektinen syömishäiriö alkoi lukion lopussa. Veera eli lopulta pelkillä pähkinöillä. Hän kuitenkin opiskeli itselleen yliopistossa maisterin tutkinnon ja pääsi unelmatyöpaikkaansa.
 Kävimme ensimmäistä kertaa syömishäiriöklinikalla jo pian lukion jälkeen. Veera olisi kaivannut keskustelua – hän ei tiennyt, miksi syöminen ahdisti häntä niin paljon. Hoitolassa kuitenkin tehtiin lähinnä ruokaa yhdessä.
 Lopulta syöminen ei onnistunut lainkaan. Keho oli hälytystilassa, ja nälkä vain kasvoi. Silloin alkoholi tuli kuvioihin.
 Päihtyneenä ruokailu onnistui. Se antoi vapauden tunteen, jolloin sairas mieli salli syömisen. Samalla anoreksia muuttui bulimiaksi, ahmimisen ja oksentamisen kierteeksi.
 Veera suhtautuu ahmimisruokailuun kuin juhlaan: Hän pukeutuu hyvin, kuuntelee kaunista musiikkia ja juo tukevan 2–3 promillen humalan. Hän hankkii kirjaimellisesti ämpärikaupalla ruokaa. Juhlat päättyvät siihen, että ahmimisen jälkeen hän oksentaa kaiken ulos, kunnes suusta tulee enää verta.
 Tätä on jatkunut nyt neljä vuotta.
 Veera on väliinputoaja. Yritetään parantaa yhtä sairautta, mutta hoito keskeytyy, kun toinen sairaus estää sen.
 Veeraa ei saada pitkäaikaishoitoon julkisen puolen syömishäiriöklinikalle. Alkoholi turvottaa kehoa niin, että paino pysyy liian korkeana. Hänen pitäisi laihduttaa.
 Veera on käynyt myös alkoholiklinikalla. Kun hän oli nälkäinen, häntä kehotettiin hakemaan voileipää jääkaapista. Ei hän pystynyt syömään ilman alkoholia, joten hän salakuljetti sitä klinikalle ja jäi nopeasti kiinni. Klinikalla todettiin, ettei Veera sitoudu hoitoon eikä osallistu toimintaan, joten hän sai lähtöpassit.
 Kaikki Veeran kuntoutusjaksot ovat jääneet kesken. Veera on menettänyt luottonsa hoitolaitoksiin, joissa keskustelun määrä ja mielenterveyden hoito on heikkoa, joten hän välttelee niitä.
 Haimme käräjäoikeudesta hänelle edunvalvontaa, jotta voisimme vaikuttaa hoitoon. Mukana oli psykiatrin lausunto, minkä mukaan Veera vain toisinaan pystyy rationaalisiin päätöksiin. Veera ei pitänyt asiasta. Tuomiossa luki, että henkilön oman vastustuksen vuoksi muuta ei määrätä.
 Suomessa mielisairas saa itse arvioida, mikä hänelle on parhaaksi. Sanat otetaan totuutena, henkilön rationaalisena ratkaisuna omasta tilastaan.
 Tilanne pahenee koko ajan. Hän sinnitteli arvostetussa työpaikassaan pitkään, kunnes siitäkään ei tullut enää mitään.
 Nyt Veera on koditon ja rahaton. Hän on ulosoton ja edunvalvonnan asiakas. Veera kutsuu hotellihuoneita turvapaikakseen ja käyttää rahansa niihin. Siellä hän voi rauhassa harjoittaa näitä sairaita rutiinejaan.
 Sairaus on pikkuhiljaa vienyt Veeralta lähes kaikki ystävät. Eihän häntä kukaan jaksa. Jäljellä on noin kymmenen hengen tukiryhmä, joista lähes kaikki ovat sukulaisia. Ja yksi uudempi ystävä, Samu.
 Tukiryhmästämme kolme käy terapiassa vain tämän takia. Muutkin kärsivät ahdistuksesta. Samukin hakee jo ammattiapua ja kärsii paniikkikohtauksista.
 Veeran sairaus sairastuttaa kaikki.
 Veeran ystävä Samu: "Peitin peilit. Poistin ovenkahvoja."
 Päiväni alkaa viestien tarkistuksella. Olen valvonut kuukausia tuijottaen Whatsappia, että onko Veera paikalla. Onko hän vielä keskuudessamme.
 Tavattuani Veeran huomasin nopeasti, ettei kaikki ole kunnossa. Puhuin asiasta hänen läheistensä kanssa, ja ilmeni, että tilanne oli paljon vakavampi kuin ajattelin.
 Päätin jäädä ja auttaa.
 Soittelen Veeran kanssa joskus montakin kertaa päivässä. Aluksi hän soitti enemmän. Hän saattoi laittaa viestin, missä luki "apua". Nyt asia on kääntynyt. Minä soitan nyt useammin varmistaakseni, että hän on kunnossa.
 Ehdotin, että järjestäisin Veeralle kotonani yli kuukauden mittaisen tarkkailujakson. Halusin osoittaa, että pidemmästä, valvotusta hoitojaksosta on hyötyä. Veeran, tukiporukan ja hoitotahojen mielestä idea oli hyvä.
 Veera muutti asuntooni. Korkki meni kiinni, harjoittelimme syömään järkevästi ja keskustelimme tuntikausia päivässä. Joustavan työni ansiosta pystyin järjestämään aikaa, vaikka työntekoni putosi neljännekseen normaalista.
 Tarkkailujakso lähtee siitä, että sysää oman elämänsä sivuun. Häntä ei voinut jättää yksin hetkeksikään, eikä hän sitä halunnutkaan. Pienikin hetki ilman valvontaa saattoi johtaa siihen, että piti jo seistä vessan oven takana ja yrittää rauhoittaa tilannetta, ettei oksentaminen ala.
 Yleensä tässä onnistuttiin, mutta joskus ei.
 Ruokailu oli tarkasti suunniteltu. Söimme ensin kolmesti, myöhemmin viidesti päivässä. Vähimmillään välipala saattoi sisältää vaikkapa kupin kahvia ja viisi pähkinää.
 Päivien piti olla mahdollisimman suunniteltu. Pahin tilanne oli, jos kalenteri oli tyhjä.
 Peitin peilit, sillä hän ahdistui niistä. Piilotin isoimmat keittiöveitset, ja öisin loputkin kaiken varalta. Viiltely on tässä sairaudessa yleistä.
 Poistin ovenkahvoja, jotta hän ei voisi lukittautua vessaan oksentamaan.
 Päivisin hankin tietoa sairaudesta. Veeran nukkuessa minulla oli aikaa tehdä omia töitäni. Usein silloinkin päädyin vain selvittämään hänen asioitaan.
 Nukuin itse koiranunta. Saatoin herätä rapinaan, jos hän oli aloittaa ahmimista. Välillä valvoin tunteja vain vahtiakseni.
 Sairauteen kuuluu myös jatkuva kuntoilu. Hän saattoi laittaa herätyskellon soimaan keskellä yötä herätäkseen jumppaamaan. Jouduin vakuuttelemaan, ettei jumppaa tarvita.
 Kun hän halusi käydä yksin asioillaan kaupungilla, olin todella ahdistunut. Sain edellisinä päivinä paniikkikohtauksia. Kerran niin pahan, että oli Veeran vuoro soittaa hätäkeskukseen.
 Veera sanoi olleensa luonani onnellinen. Samalla hänen turvapaikkansa oli nyt kotini. Mitä tapahtuu, kun hän on muualla?
 Hyvin pian tarkkailujakson jälkeen hän kirjautui hotelliin.
 Pitäisikö jo miettiä tahdonvastaista hoitoa? Veeralla on vastuu itsestään, mutta jos hän ei pysty itseään auttamaan, eikö hoitoalan pitäisi?
 Nyt kaikki vastuu on läheisillä.
 Olen tämän takia itse mielenterveyshoidon asiakas. Psykiatrin tapaamisissakin päädyn yleensä puhumaan vain Veeran asioista.
 En voi enää lopettaa. Jos minä en enää jaksa, miten hänkään jaksaisi?
 Nyt työni on yrittää pitää hänet hengissä.
 Veeran ystävän Samun mukaan hoitotahot ovat sanoneet, ettei heillä ole osaamista näin monimutkaisen mielenterveyden diagnoosin hoitamiseen. Ronnie Holmberg / Yle
 Uusi mielenterveysstrategia
 Valtioneuvoston selvityksen mukaan jopa puolella väestöstä on jokin mielenterveyden häiriö jossain vaiheessa elämää, ja lähes puolet työkyvyttömyyseläkkeistä aiheutuu mielenterveyden häiriöistä.
 Hallitus käynnisti viime vuonna uuden kansallisen mielenterveysstrategian ja itsemurhien ehkäisyohjelman.
 Pyrkimys on muun muassa kouluttaa henkilöstöä mielenterveysongelmien hoitoon ja korvata lääkereseptihoitoja psykososiaalisilla hoidoilla perusterveydenhuollossa.
 Lisäksi valmisteilla on uusi laki, minkä pohjalta pyritään hoitamaan potilaita yksittäistä diagnoosia laajempana kokonaisuutena. Samalla laki kuitenkin lisäisi potilaan itsemääräämisoikeutta ja vähentäisi tahdonvastaisia hoitojaksoja.
 Tahdonvastaiseen hoitoon pakottaminen Suomessa
 Suomen Mielenterveys ry:n mukaan Suomessa toteutuu vuosittain noin 7 500 tahdosta riippumatonta hoitojaksoa sairaaloissa.
 Niin sanottuun pakkohoitoon joutumiseen on erittäin tiukat kriteerit etenkin, jos ei ole rikkonut lakia.
 Prosessi alkaa, kun päivystävä psykiatri tekee lähetteen psykiatrisen osaston tarkkailuun, joka saa kestää enintään neljä päivää. Useampi psykiatri arvioi jatkohoidon tarpeen: jos psykoositason mielialahäiriön kriteerit täyttyvät, tahdonvastaista hoitoa voidaan pidentää enintään kolme kuukautta.
 Tämän jälkeen hallinto-oikeus voi vahvistaa jatkoa kuuden kuukauden jaksoja kerrallaan. Potilas voi valittaa päätöksistä.
 Jos tarkkailujaksolla kriteerit eivät täyty, potilas lähetetään kotiin avohoitoon.
 Mielenterveyslain mukaan avohoidossa olevalla henkilöllä on oikeus kieltäytyä hoidosta.
 Suomessa ihmisellä on oikeus päättää itse hoidostaan
 Suomessa on kaksi lakia, joihin vedoten ihminen voidaan pakottaa tahdonvastaiseen hoitoon.
 Päihdehuoltolain 10 § mukaan tahdonvastaiseen hoitoon voidaan määrätä henkilö, jonka kohdalla muut hoitopalvelut, kuten avohoito, ovat osoittautuneet riittämättömiksi.
 Lisäksi henkilön on oltava välittömässä hengenvaarassa ilman hoitoa, tai hän päihteiden käytön vuoksi vaarantaa vakavasti toisten henkilöiden terveyden, turvallisuuden tai henkisen kehityksen.
 Mielenterveyslain 8 § mukaan henkilö voidaan määrätä tahdonvastaiseen hoitoon, jos hänet todetaan mielisairaaksi ja jos ilman hoitoa mielisairaus pahenisi ja vaarantaisi hänen tai muiden terveyden, tai jos muut mielenterveyspalvelut, kuten avohoito, osoittautuvat riittämättömiksi.
 Molempien soveltamisessa potilaan oikeusturva on keskeisessä osassa.
 Suomessa on myös laki potilaan asemasta ja oikeuksista, eli niin kutsuttu potilaslaki. Se antaa ihmiselle oikeuden päättää itse hoidostaan. Esimerkiksi syöpäpotilaalla on oikeus kieltäytyä syöpähoidoista. Myöskään itsemurhaa tai sen yrittämistä ei ole kriminalisoitu.
 Helsingin yliopiston siviilioikeuden emeritusprofessori  Urpo Kankaan  mukaan puuttuva sairaudentunne vaikeuttaa päätöksentekoa suuresti. Henkilö ei välttämättä itse koe olevansa sairas.
 Syömishäiriöliiton mukaan sairaudentunnottomuus kuuluu syömishäiriön oireisiin. Henkilö voi kokea, ettei ole riittävän sairas ansaitakseen apua: ei koe olevansa riittävän laiha, ei syö riittävän vähän, tai ei liiku riittävästi.
 Vaikka kriteerit tahdonvastaiseen hoitoon täyttyisivät, päätöksenteko on tasapainottelua mielenterveys- ja päihdehuoltolain ja potilaslain itsemääräämisoikeuden välillä.
 Oikeustieteilijän mielestä Veeran kaltainen tilanne on lakisääteisesti mahdollisimman hankala.
 – Mikään muu sairaus ei aiheuta niin paljon voimattomuutta ympärillä, kuin mielenterveyden tai itsetuhoisen alkoholismin tai muiden päihteiden aiheuttamat ongelmat, Urpo Kangas sanoo.
 Mieli ry:n kriisipuhelin auttaa Numero on 09 2525 0111 Tarjoaa keskusteluapua Tavoitteena ehkäistä henkistä hätää ja itsemurhia Kriisipuhelimeen voi soittaa nimettömästi Puhelut ovat luottamuksellisia On avoinna joka päivä ympäri vuorokauden Kriisipuhelimen ruotsinkielinen linja päivystää numerossa 09 2525 0112 Kriisipuhelimen lisäksi kriisiapua saa  Tukinet -nettipalvelussa ja  Sekasin -chatissa. Omaisille ja lähipiirille tukea tarjoaa Mielenterveysomaisten yhdistys  Finfami .

Toistuvasti itsemurhaa yrittänyt Veera ei ole riittävän sairas pakkohoitoon – äiti ja ystävä kertovat, millaista omaisen elämä on


Summary: Terroristijärjestöstä valtiojohdoksi siirtyminen ei tutkijan mukaan tule tekemään Talibanista yhdessä yössä “hyvistä” kansainvälisen yhteisön silmissä. Perinteisesti terroristina on pidetty ei-valtiollista toimijaa, vaikka tarkka määritelmä terrorismille puuttuu.

Jos Facebookilta kysyy, niin Afganistanin johtoon noussut Taliban on edelleen terroristijärjestö.
 Someyhtiö Facebook ilmoitti elokuun puolessa välissä, että se aikoo jatkossakin estää Talibania tukevan sisällön julkaisemisen sen omistamissa alustoissa Facebookissa ja Instagramissa.
 – Yhdysvaltain laki katsoo, että Taliban on terroristijärjestö, ja me olemme antaneet sille porttikiellon palveluihimme meidän vaarallisten järjestöjen käytäntöjemme mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että me poistamme tilit, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti Talibanin ja kiellämme sen kehumisen, tukemisen ja esittelyn, Facebookin puhemies kommentoi asiaa  brittimedia BBC:lle .
 Lue lisää:   Talibanit syyttävät Facebookia sananvapauden rajoittamisesta – some-yhtiöt "epätodellisessa asemassa"
 Facebookia ei ehkä voi pitää arvovaltaisena ääriliikkeiden määrittelijänä, mutta sen Taliban-päätös kertoo myös länsimaiden suhtautumisesta Afganistanin uuteen hallintoon. Taliban ei muuttunut yhdessä yössä terroristijärjestöstä salonkikelpoiseksi valtiolliseksi toimijaksi, vaikka asettuikin Kabulin presidentinpalatsiin.
 Talibanin status riippuu paljolti siitä, keneltä kysyy ja mistä hetkestä Afganistanin historiassa on kyse, sanoo terroristitutkija  Leena Malkki  Helsingin yliopistosta. Niin kuin maailmassa ylipäätänsä, asiat ovat harvoin mustavalkoisia.
 Terrorismille ei ole yhtä yhtenäistä määritelmää. Malkin mukaan tutkimus lähtee siitä, että terroristi on ei-valtiollinen toimija.
 – Terrorismi on toimintatapa, jossa väkivalta ei ole itsetarkoitus. Sitä käytetään, jotta saadaan aikaan omia poliittisia päämääriä edistäviä muutoksia. Samalla kuitenkin tiedostetaan, että samanlaisia väkivallan tekoja tekevät valtiot, mutta termi on silloin eri, sanoo Malkki.
 Kapinajärjestöstä maan johtoon – ja takaisin
 Taliban-taistelijoista voi tulla jatkossa Afganistanin asevoimat ja poliisi. Kuva on otettu elokuun lopulla. AFP / Lehtikuva
 Taliban on liukunut ei-valtiollisesta toimijasta valtiojohtoon ja takaisin jo vuosikymmenien ajan.
 Edellinen Taliban-hallinto Afganistanissa oli vuosina 1996–2001, jolloin se otti käyttöön tiukan linjan islamistisen lain. Kansainvälisen yhteisön silmissä tämä oli kansalaisten perusoikeuksia polkeva hirmuhallinto.
 Yhdysvaltojen miehityksen aikaan vuosina 2001–2021 Taliban teki väkivaltaisia iskuja kansainvälisiä Isaf-joukkoja ja Kabulin hallintoa vastaan. Vallasta syrjäytetty Taliban katsoi käyvänsä uskonsotaa vääräuskoisia valloittajia vastaan, kun taas länsimaat pitivät sitä terroristijärjestönä.
 Lue lisää:   Yhdysvallat julisti terrorisminvastaisen sodan 20 vuotta sitten – vastustajaa ei ole nujerrettu, eikä sodan hintaa lasketa ainoastaan biljoonissa
 Talibanilla ei maan rajojen ulkopuolella ole juuri tukijoita, mutta esimerkiksi naapurimaa Pakistanin on katsottu olleen sen puolella.
 Talibania on pidetty esimerkkinä terrorismia käyttäneestä kapinajärjestöstä, joka on muuttunut valtionhallinnoksi ja sen väkivaltaa käyttävät osat poliisiksi ja armeijaksi.
 Muita ovat esimerkiksi Muslimiveljeskunta Egyptissä ja ANC Etelä-Afrikassa. Eräänlaisia epävaltioita, eli vallanpitäjiä ilman valtiota, ovat muodostaneet PLO Palestiinassa ja Hizbollah Libanonin alueella.
 Ääriliike syntyi rauhoittaakseen sekasortoa
 Talibanin kannattajat pitelivät liikkeen lippua Kandaharissa 1. syyskuuta 2021.  EPA
 – Yhden terroristi on toisen vapaustaistelija, muistuttaa väkivaltaisiin konflikteihin erikoistunut tutkija  Olli Ruohomäki .
 Ruohomäki on Ulkopoliittisen instituutin vieraileva johtava tutkija. Talibanista puhuttaessa hän ei pidä terroristin käsitteestä, koska se on hänen mielestään liian kapea tapa käsitellä asiaa. Hän puhuu mieluummin  aseellisesta ei-valtiollisesta toimijasta , vaikka se onkin kömpelö käsite.
 Ruohomäki korostaa, että Taliban on lähtökohtaisesti osa Afganistanin yhteiskunnallista kudelmaa. Se syntyi sekasortoon, joka syttyi Neuvostoliiton vetäydyttyä Kandaharin kaupungista. Sotalordit tappoivat ja ryöstelivät kansaa, kunnes Taliban otti vallan ja rauhoitti tilanteen.
 – Ei heillä ollut alkuvaiheessa mielessä erityistä valtionrakennusprojektia, vaan he halusivat saada tilanteen haltuun omilla kulmakunnillaan, sanoo Ruohomäki.
 Lue lisää:   Mihin perustuu talibanien naisvihamielisyys? Šaria-lain äärimmäisen konservatiivinen tulkinta juontaa heimoyhteiskunnasta ja pitkästä sotatilasta
 Kenen tekemä väkivalta on hyväksyttyä ja kenen ei?
 Kansainvälisesti ei ole päästy yksimielisyyteen terrorismin käsitteestä. Leena Malkin mukaan ongelma tiivistyy Lähi-idän konfliktissa: jako valtiollisiin ja ei-valtiollisiin toimijoihin asettaisi Israelin valtion ja palestiinalaisjärjestöt eriarvoiseen asemaan.
 Sen sijaan on laadittu listoja terroristijärjestöistä ja henkilöistä, joihin pakotteet kohdistuvat. Esimerkiksi Yhdysvalloilla, Iso-Britannialla, EU:lla ja YK:lla on omat listansa ja ne vaihtelevat paljon.
 Malkki katsoo, että terrorismista on tullut julkisen keskustelun ja poliittisen kielenkäytön termi, jolla määritellään, kenen tekemä väkivalta on hyväksyttyä ja kenen ei. Jos opposition leimaa terroristiksi, voi sen hiljentäminen olla terrorismin vastaista taistelua.
 – Se on vahva retorinen keino tuomita, vieläpä sillä tavalla ehdoitta, että vastapuolella ei ole lieventäviä asianhaaroja, sanoo Malkki.
 Malkin mukaan olisi hyödyllistä, jos kansainvälinen yhteisö pääsisi yhteisymmärrykseen terrorismin käsitteestä. Näin pystyttäisiin paremmin määrittelemään, mihin terrorismin torjunta kohdistuu.
 – Pienemmän valtiojoukon kesken sellainen voidaan saavuttaa, mutta tuskin kansainvälisesti, Malkki arvioi.
 Talibanin johto kävi rauhanneuvotteluissa Moskovassa viime keväänä. STELLA Pictures / ddp
 Taliban ei halua jäädä hylkiövaltioksi
 Nyt kun Taliban on asettunut taloksi presidentinpalatsiin, todellinen työ valtion rakentamiseksi alkaa. Tukea tarvitaan niin maan sisältä kuin ulkomailtakin.
 Kansainvälisen yhteisön suhteista 1990-luvun Talibaniin kertoo se, että vain kolme maata tunnusti sen edellisen hallinnon: Pakistan, Saudi-Arabia, Yhdistyneet Arabiemiraatit.
 Ruohomäki ounastelee, että tällä kertaa naapurimaa Pakistan saattaa olla ensimmäisiä valtioita, jotka tunnustavat Talibanin Afganistanin johdossa. Mitkä maat seuraavat perässä, jää nähtäväksi.
 – Taliban janoaa selvästi tunnustusta ja siksi heillä on nyt hymykampanja käynnissä. He ovat toivottaneet tervetulleeksi suurlähetystöt ja YK:n avustusjärjestöt, sillä he eivät halua Pohjois-Korean kaltaiseksi hylkiövaltioksi, Ruohomäki sanoo.
 Kiina on ilmaissut halunsa luoda suhteet Afganistanin uuteen hallintoon. Mulla Baradar (vas.) tapasi Kiinan ulkoministerin Pekingissä heinäkuussa. AOP
 Muiden maiden tunnustamisella on merkitystä, koska sitä kautta saa paikan kansainvälisissä järjestöissä.
 – Modernissa verkottuneessa maailmassa on hankala olla saareke, joka ei ole kytköksissä muuhun maailmaan. Jos ei saa tunnustusta, joutuu pärjäämään yksin, sanoo Ruohomäki.
 Lue lisää:   Kiina ja Venäjä veljeilevät Talibanin kanssa mutta vastentahtoisesti, sanoo tutkija: "Ei Kiina ole tunkemassa Afganistaniin aktiivisesti"
 Ruohomäen mukaan vielä on aikaista ennakoida, millaisen roolin Afganistan saa kansainvälisessä yhteisössä.
 – Pitää tunnustaa sellainen tosiasia, että Taliban on osa Afganistanin yhteiskunnallista kudelmaa, halusimme me sitä tai ei. Siitä seuraa kysymys, miten Taliban kohdataan rationaalisesti ja millaisia suhteita siihen luodaan.
 Keskustele aiheesta klo 23 asti.

Talibania pidettiin vuosia terroristijärjestönä, mutta nyt se palaa valtion johtoon – "Yhden terroristi on toisen vapaustaistelija"


Summary: Loukkaantuneiden karhujen tassuista tuttuja pienpetorautoja voi ostaa marketista kuka tahansa. Niiden käyttöä vaaditaan kiellettäväksi, mutta metsästysasioista vastaava ministeri ei idealle lämpene. Rautojen valvonta on vaikeaa.

Yksinkertainen ja tappava.
 Sellainen on pyyntiväline, joka on ollut viime viikkoina kovan valtakunnallisen keskustelun kohteena. Minkin ja näädän pyydystämiseen tarkoitettu pienpetorauta on tylpällä metallisangalla varustettu ansa, joka puristaa kohteensa hengiltä hetkessä.
 – Ensi kertaa rautoja käsittelevien kannattaa olla virittämisessä tarkkana. Sangat napsahtavat kiinni herkästi ja todella kovaa, Suomen Riistakeskuksen Pohjois-Karjalan riistapäällikkö  Juha Kuittinen  sanoo.
 Pienpetopyydysten mekanismi on yksinkertainen, mutta tehokkaan tappava. Ari Haimakainen / Yle
 Raudat on suunniteltu pienpetojen välittömään tappamiseen. Tästä huolimatta niiden puristuksiin voi joutua aika ajoin myös lintuja, oravia tai –  kuten viime aikoina on havaittu  – jopa karhuja.
 Joensuussa, Lieksassa ja Sonkajärvellä lyhyen ajan sisään tavatut kolme rautoihin loukkaantunutta karhua saavat Kuittisen mietteliääksi.
 – Pienpetoraudat ovat hyviä ja tärkeitä pyyntivälineitä. Jos näitä käyttää säädösten ja ohjeiden mukaan, tuollaisia vahinkoja ei pitäisi sattua, hän sanoo.
 Kotelo on pakollinen, mutta ilmankin voi ostaa
 Voimassa olevan lainsäädännön mukaan pienpetorautojen on oltava kotelossa, joka voi olla avomallinen tai suljettu. Tästä huolimatta rautoja myydään alan liikkeissä ja tavarataloissa myös ilman koteloa.
 Pienpetorautoja voi ostaa myös ilman koteloa. Tällöin kotelo – joka on pakollinen – pitää rakentaa itse. Ari Haimakainen / Yle
 Kuittisen mukaan paljaita rautoja ostavien oletetaan tekevän rautojen ympärille kotelon itse.
 – Me Riistakeskuksella suosittelemme valmiiksi suljetussa kotelossa myytäviä loukkuja, koska ne ovat taatusti asianmukaisia. Niiden koloista ei mahdu sisään kuin minkki tai näätä – riippuen siitä, kumpaa haluaa pyytää, Kuittinen kertoo.
 Suomen Riistakeskuksen suosittelemassa pienpetopyydyksessä on jo ostettaessa vankka kotelo, kertoo Juha Kuittinen. Ari Haimakainen / Yle
 Kotelolla varustettu pyyntirauta maksaa tavaratalossa runsaat 50-60 euroa, koteloton alle puolet tuosta hinnasta. Rautoja voi ostaa kuka tahansa, sillä niiden hallussapito ei vaadi lupaa.
 Rauhoittamattomia eläimiä ja minkin kaltaisia vieraslajeja voi pyytää raudoilla täysin vapaasti, ilman metsästyskorttia. Edes riistanhoitomaksua ei tarvitse maksaa.
 – Rautojen lukumäärästä ei ole tietoa. Koska nämä eivät ole luvanvaraisia, on turha lähteä arvailemaankaan, Kuittinen toteaa.
 Ministeri ei lämpene täyskiellolle
 Viime aikoina pienpetoraudoille on vaadittu täyskieltoa. Sitä on esittänyt muun muassa tamperelainen  Minna Mikkonen , jonka heinäkuussa alulle laittama kansalaisaloite on kerännyt vajaat 20 000 kannatusilmotusta.
 Mikkonen sanoo olevansa tavallinen, eläinten oloista huolestunut kansalainen, jonka mitta tuli täyteen  Enon  ja  Lieksan  karhutapausten vuoksi.
 – En kerta kaikkiaan ymmärrä, miksei tuollaisia julmia rautoja voida vain kieltää. Lieveilmiöt ovat niin pahat, Mikkonen sanoo.
 Mikkonen kertoo olevansa ilahtunut saamastaan kannustuksesta. Sitä ovat antaneet tuhannet allekirjoittajat sekä  aihetta Twitterissä esille nostanut  Tasavallan presidentin puoliso  Jenni Haukio .
 Pienpetopyydyksen voi asettaa maahan tai sitoa vaikka puun runkoon. Ari Haimakainen / Yle
 Maa- ja metsätalousministeri  Jari Leppä  (kesk.) ymmärtää rautojen kieltämistä ajavien huolen, mutta ei lämpene ajatukselle itse.
 – En kannata raudoista luopumista. Ne ovat olennaisen tärkeitä minkinpyynnissä, jotta pystymme pitämään Suomen kanalintu- ja vesilintukannat korkeina, Leppä kommentoi.
 Leppä pitää Itä-Suomessa sattuneita karhutapauksia ikävinä ja toivoo metsästäjien ottavan asiassa vastuuta. Hän pitää mahdollisena pienpetorautojen käytön rajoittamista tulevaisuudessa, muttei halua ottaa asiaan toistaiseksi tarkemmin kantaa.
 – Jos rautoja käytetään kuten pitää, näin ikävästi ei koskaan käy. Joten nyt on toimittu jollakin tavalla huonosti, Leppä sanoo.
 “Kiinnijäämisen riski on pieni”
 Itä-Suomen poliisin eräyhdyshenkilö, rikosylikomisario  Harri-Pekka Pohjolainen  sanoo pienpetoraudan huonon koteloinnin tai virittämisen täyttävän metsästysrikkomuksen tunnusmerkit. Siitä on seurauksena sakko.
 – Ikävä kyllä kiinnijäämisen riski on tällä hetkellä pieni, jos rehellisiä ollaan. Koska metsästysraudoissa ei ole mitään tunnuksia, niiden jättäjää voi olla monessa tilanteessa vaikea löytää, Pohjolainen sanoo.
 Sosiaalisen median keskusteluissa on ihmetelty, eikö pienpetojen pyyntiin voisi käyttää ei-tappavia loukkuja. Juha Kuittisen mukaan niissä on käytännön ongelma etenkin kaukana kotoaan metsästäville.
 – Loukku vaatii tarkistamisen joka päivä, heti tappava rauta ei, Kuittinen sanoo.
 Pienpetoja voi pyytää raudan (alla) lisäksi ei-tappavalla loukulla (päällä). Ari Haimakainen / Yle
 Lue myös:
 Kansalaisaloite metsästysrautojen kieltämiseksi kerännyt yli 17 000 allekirjoitusta – Itä-Suomessa loukkaantuneet karhut herättävät keskustelua
 Itä-Suomesta löytyi jo kolmas pienpetoraudasta käpälässään kärsinyt karhu – loukkaantunut eläin ammuttiin tänään poliisin päätöksellä
 Ihmisten turvallisuus ajoi loukkaantuneiden karhuemojen elämän edelle – viranomaisten toiminta menee syyniin kovan kritiikin ansiosta

Tällaisia ovat karhujen tassuja runnelleet pienpetoraudat – niiden valvonta on vaikeaa, mutta ministerin mukaan niistä ei luovuta


Summary: Afganistan on aina ollut hazaroille vaikea maa. Vainotun vähemmistön elämä oli turvatonta jo aiemmin, mutta talibanin valtaan nousu pahensi tilannetta. Oulussa elektroniikka-alalla työskentelevä nuori hazaramies seuraa maansa uutisia ahdistuneena.

Afganistanilainen  Ali Mohammadi , 20, tuli Suomeen syyskuussa 2015. Silloin neljätoistavuotiaan pojan pakomatka kesti 42 vuorokautta ja vei Iranin ja Turkin kautta lopulta Suomeen.
 – Turvapaikan hakeminen Suomesta oli isäni antama neuvo. En tiedä miksi hän kehotti minua hakeutumaan nimenomaan Suomeen. Mutta hyvä neuvohan se oli.
 Mohammadi on suorittanut suomalaisen peruskoulun oppimäärän ja valmistui tänä vuonna elektroniikka-asentajaksi.
 Mies ei esiinny jutussa omalla nimellään asian arkaluontoisuuden vuoksi.
 Mohammadin muistoissa Afganistan ei ollut talibanien vallan alla. Silti, hän muistaa elämän olleen vaikeaa jo silloin.
 Hänen muistikuvissaan Afganistanissa saattoi elää normaalisti. Mohammadi ei kuitenkaan ollut keskivertokansalainen, vaan hazara.
 Hazarat ovat Afganistanin vieroksuttu vähemmistö Hazarat ovat Afganistanin kolmanneksi suurin kansanryhmä. He edustavat  shiiamuslimeita  maassa, jonka enemmistö on sunnimuslimeita. Islamilaisen maailman suurin ristiriita vallitsee näiden kahden islamin päälinjan välillä. Maltillisille islamilaisille ero ei yleensä ole merkittävä, mutta äärisuuntauksien kohdalla uskonnolliset erot saattavat saada äärimmäisiä ja väkivaltaisiakin muotoja. Hazarat ovat shiialaisina sekä taliban-liikkeen että muiden sunnien ääriryhmien väkivallan kohteena. Syrjimisen perinteet ulottuvat pitkälle historiaan. Hazaroiden oli esimerkiksi kiellettyä käydä koulua tai työskennellä julkishallinnossa 1970-luvulle asti. Yhä tänä päivänä taliban on julistanut hazarat vääräuskoisiksi. Se vainoaa ja surmaa heitä erityisen verisesti. Hazaroja asuu myös Iranissa ja Pakistanissa, jonne he ovat päätyneet pääosin pakolaisina.
 Hazarat ovat kansanryhmä, jota on syrjitty ja vainottu Afganistanissa monen sukupolven ajan.
 He ovat uskonnollinen vähemmistö, ja  talibanin ohella  heitä vainoavat myös äärisunnilaiset terroristiryhmät al-Qaida ja Isis.
 Hazarat poikkeavat muusta väestöstä kouluttamalla lapsiaan, jopa tyttöjä, innokkaasti. Valtaväestöön, pastuihin eli pataaneihin kuuluvat kouluttamattomat talibanit suhtautuvat heihin tämänkin vuoksi hyvin kielteisesti.
 Mohammadin asuessa Afganistanissa hazaroita kuoli sadoittain näiden ryhmien terroristi-iskuissa.
 – Meidän tilanne oli paha jo silloin, mutta nythän tilanne on todella paha kaikille koko Afganistanissa taliban noustua valtaan.
 Ali Mohammadi pakeni perheensä mukana pois kotikaupungistaan Keski-Afganistanista, kohteenaan Iranin raja.
 Alkukesällä 2015 perhe oli Iranin Teheranissa. Mohammadin matka jatkui Eurooppaan yksin.
 – Koko perheen tuntui olevan mahdotonta päästä ylittämään Iranin ja Turkin raja. Siksi päätin lähteä yksin, hän muotoilee.
 Rajan ylittäminen Iranista Turkkiin ei ollut ongelmatonta. Mohammadi kertoo Iranin asevoimien tulittaneen maasta pois yrittäviä pakolaisia. Rajan toisella puolella Turkissa näkyi kuolleita pakolaisia, hän muistelee.
 Mohammadi tuli Eurooppaan Turkin kautta ja jatkoi isänsä ohjeiden mukaisesti, kunnes pääsi Suomeen.
 – Matkustin kaikilla mahdollisilla tavoilla, paitsi lentokoneella: kuljin kävellen, autolla, veneellä ja junalla.
 Ali Mohammadi on asunut Suomessa kohta kuusi vuotta. Hänen perheensä on yhä Lähi-idässä. Janne Körkkö / Yle
 Elämä hankaloituu entisestään
 Vaikka Mohammadi pääsi Suomeen, hänen sukunsa on yhä Afganistanissa ja Iranissa. Hänen perheensä on edelleen Teheranissa ilman papereita.
 – Olen usein puhelimitse yhteydessä perheeseeni. He eivät voi koskaan saada oleskelulupaa tai työlupaa maahan, eivätkä voi tehdä kunnolla töitä.
 Niinpä perheen isä elättää perhettään pitämällä pientä kioskia.
 Afgaanilasten on myös vaikea päästä kouluun Iranissa. Se vaatisi Mohammadin mukaan paljon rahaa.
 Afganistanissa asuvilla sukulaisilla tilanne ei ole sen parempi. Ihmiset ovat paenneet kodeistaan ja pelkäävät henkensä puolesta.
 – Toistaiseksi ketään sukulaisista ei ole tapettu, mutta sellaista voi tapahtua koska vain. Rahat alkavat monilta loppua ja vaikka rahaa olisikin, ruokaa ei voi saada mistään.
 Vallattuaan Afganistanin pääkaupungin Kabulin, äärijärjestö taliban on vakuutellut,  ettei se aio ryhtyä väkivaltaisuuksiin .
 Mohammadin mukaan talibanit eivät kuitenkaan tule pitämään lupaustaan, vaan jatkavat siitä mihin edellisellä kerralla jäivät.
 – Liike on tappanut paljon ihmisiä. Afganistanista tulevia uutisia seuraamalla on helppo nähdä, että he eivät ole muuttuneet.
 Esimerkkinä Mohammadi kertoo, että talibanit katkaisivat viisitoistavuotiaalta pojalta käden ja jalan, koska he epäilivät hänen varastaneen jotain.
 – He ovat ihan samanlaisia pahoja ihmisiä kuin ennenkin.
 Mohammadin suunnitelma on jatkaa opiskelua ja valmistua ammattikorkeakoulusta elektroniikkainsinööriksi. Janne Körkkö / Yle
 Vallankumous yhdessä yössä
 Ali Mohammadi seuraa kaveriensa kanssa maansa tilannetta afganistanilaisista uutislähteistä. Tähän saakka tietoa on tullut hänen mukaan ihan hyvin. Kun taliban saa maan tietoverkot hallintaansa, viestintä vaikeutuu.
 Mohammadille on muodostunut tietolähteidensä perusteella melko selkeä kuva siitä, miten valtio romahti niin nopeasti.
 – Sosiaalisessa mediassa on kerrottu, etteivät hallituksen joukot oikeastaan missään kaupungissa edes halunneet taistella talibaneja vastaan. Arvioidaan heidän saaneen käskyn antautua ja luovuttaa aseensa.
 Mohammadin mielestä yksi keskeinen syy Afganistanin pitkään kriisiin on se, että afganistanilaiset lukuisat etniset ryhmät eivät hyväksy toisiaan.
 Tämä ei hänen mukaansa koske ihan kaikkia, mutta useimpia kyllä. Suomessa hänellä on myös paštuystäviä, vaikka hän onkin hazara.
 Mohammadi arvioi, että Afganistan ei olisi tässä tilanteessa jos eri ryhmät hyväksyisivät toisensa. Vieläkään ei hänen mielestään ole liian myöhäistä.
 – Me olemme kaikki kuitenkin yhtä ja samaa maata ja Afganistan on meidän maa. Olisi hienoa, jos kaikki ihmiset asuisivat siellä rauhassa toistensa kanssa ja eläisivät ihan normaalia elämää.
 On kuitenkin vaikea nähdä milloin ja miten tällainen olisi mahdollista.

Isä kehotti pakenemaan Suomeen kuusi vuotta sitten – nyt afganistanilainen on kiitollinen, muttei vieläkään tiedä miksi päätyi pohjoiseen


Summary: Mielenosoittajat vastustivat Montenegrossa Serbian ortodoksisen kirkon uuden paikallisjohtajan, metropoliitta Joanikijen virkaanastujaisia. Kirkkoa syytetään liian läheisistä suhteista Serbiaan, josta Montenegro itsenäistyi vuonna 2006.

Poliisi otti yhteen satojen mielenosoittajien kanssa Montenegrossa Cetinjessä sunnuntaiaamuna.
 Mielenosoittajat olivat kerääntyneet historialliseen kaupunkiin vastustamaan Serbian ortodoksisen kirkon uuden paikallisjohtajan, metropoliitta  Joanikijen  sunnuntaista virkaanastumista.
 Poliisi suihkutti Cetinjen keskusaukiolle kerääntyneeseen väkijoukkoon kyynelkaasua. Mielenosoittajat heittelivät kiviä ja pulloja. Keskusaukio sijaitsee 1400-luvulta peräisin olevan virkaanastujaispaikkana toimivan luostarin läheisyydessä.
 Kirkon edustajat, Joanikije sekä Serbian patriarkka  Porfirije  mukaanlukien, lennätettiin Cetinjeen helikopterilla. Joanikijen virkaanastujaiset suoritettiin raskaiden turvallisuustoimien kera.
 Yhteenottoja oli myös lauantaina, jolloin mielenosoittajat pyrkivät estämään Joanikijen virkaanastujaiset muun muassa tukkimalla Cetinjeen johtavia teitä. Mielenosoittajat huusivat iskulauseita, kuten "Tämä ei ole Serbia" ja "Kauan eläköön Montenegro" Cetinjen ja pääkaupunki Podgorican välisellä valtatiellä.
 Taustalla etniset jännitteet
 Virkaanastujaiset ovat kärjistäneet etnisiä jännitteitä Balkanilla sijaitsevassa Montenegrossa, joka itsenäistyi Serbiasta vuonna 2006.
 Montenegron itsenäistyttyä maan pääkirkoksi jäi Serbian ortodoksinen kirkko. Arvostelijoiden mukaan kirkko ajaa liiaksi Serbian etuja. Samalla Montenegron vuonna 2020 valtaan noussutta hallitusta syytetään niinikään liian läheisistä suhteista kirkkoon.
 Itsenäisyysmieliset montenegrolaiset ovatkin ajaneet oman ortodoksisen kirkon perustamista maahan.
 Montenegron 620 000:sta asukkaasta lähes kolmasosa pitää itseään serbeinä, ja monet eivät tunnusta maan itsenäisyyttä.

Montenegroon vihittiin uusi ortodoksijohtaja etnisten jännitteiden saattelemana – mielenosoittajat tukkivat teitä, poliisi sumutti kyynelkaasua


Summary: Pakkasia on mitattu tänä syksynä aiemminkin maan pohjois- ja keskiosissa, mutta viikonloppuna ne ylsivät etelään saakka.

Viime päivät ovat kuluneet syksyisen viileissä tunnelmissa, ja sunnuntain vastaisena yönä myös yöpakkaset ja halla ylsivät maan eteläosiin saakka.
 Esimerkiksi läntisellä Uudellamaalla Vihdissä mitattiin viime yönä 1,9 pakkasastetta ja Etelä-Karjalassa Lappeenrannassa 2,3 astetta pakkasta.
 Kylmintä oli Lapissa ja Pohjois-Pohjanmaalla, missä mittari kävi yli neljässä pakkasasteessa, kertoo Ylen meteorologi  Kerttu Kotakorpi .
 Myös hallaa eli maanpinnalta mitattua pakkasta oli viime yönä koko maassa.
 – Viime yö oli todella kylmä, ja pakkasta oli eteläistä Suomea myöten. Tämä oli kuitenkin tällainen kylmä puraisu, talvea ei vielä tule, Kotakorpi sanoo.
 Alkuviikolle "mukavaa syyssäätä"
 Syyskuun alkua on vietetty pari astetta keskiarvoa kylmemmässä säässä, mutta viikon alussa lämpenee tavanomaisiin syyslukemiin.
 Sunnuntai on vielä viileä ja ensi yökin kylmä, mutta alkuviikosta lämpenevät sekä yöt että päivät, kun Suomeen virtaa lännestä lämpimämpää ilmaa.
 Luvassa onkin Kotakorven mukaan “ihan mukavaa syyssäätä”: maan etelä- ja keskiosissa päivän ylimmät lämpötilat nousevat 15–18 asteeseen. Pohjoisessa on pilvisempää, ja siellä päivän ylimmät lämpötilat jäävät kymmenen asteen molemmin puolin.
 Toisaalta alkuviikosta myös sateen todennäköisyys kasvaa.
 – Ei näy aivan selkeitä sadealueita, mutta ei täysin poutaistakaan. Viikolle osuu sekä sateisia, että aurinkoisia päiviä, Kotakorpi sanoo.

Viime yönä mitattiin syksyn ensimmäiset pakkaset etelässä, mutta viikon alussa lauhtuu – meteorologi ennustaa "ihan mukavaa syyssäätä"


Summary: Armeijan uutistoimisto AFP:lle lähettämällä videolla esiintyy sekavan oloinen presidentti sotilaiden ympäröimänä. YK ja Afrikan unioni vaativat presidentin vapauttamista.

Länsiafrikkalaisessa Guineassa on tapahtunut vallankaappaus, jossa maan presidentti on syrjäytetty. Maan armeija kertoi uutistoimisto AFP:lle lähettämällään videolla ottaneensa kiinni presidentti  Alpha Conden  ja hajottaneensa hallituksen.
 Armeijan videolla sekavan oloinen presidentti Conde on istutettu sohvalle sotilaiden ympäröimänä. Häneltä kysytään, että onko häntä kohdeltu kaltoin, mutta hän kieltäytyy vastaamasta.
 Armeijan mukaan Guinean ilma- ja maarajat on suljettu. Maan pääkaupungissa Conakryssä kuultiin aiemmin päivällä raskaiden aseiden tulitusta presidentinpalatsin lähistöllä. Silminnäkijät raportoivat myös sotilaista kaduilla.
 Muun muassa YK:n pääsihteeri  Antonio Guterres  ja Afrikan unionin komission puheenjohtaja  Moussa Faki  tuomitsivat Guinean vallankaappauksen ja vaativat Conden välitöntä vapauttamista.
 Aiemmin päivällä vallankaappauksen kiisti maan puolustusministeriö, jonka mukaan presidentin turvallisuutta olisi uhattu, mutta presidentin kaarti ja muut turvallisuusjoukot olisivat torjuneet uhan.
 Leena Luotio / Yle
 Upseeri kertoi hallituksen syrjäyttämisestä
 Monet paikalliset lähteet kertovat, että vallankaappauksen takana on armeijan eliittiyksikkö, jota johtaa entinen Ranskan muukalaislegioonan sotilas  Mamady Doumbouya .
 Doumbouya ilmaantui päivällä valtiolliseen televisioon Guinean lippuun kietoutuneena. Hän antoi lyhyen ilmoituksen, jossa hän kertoi, että hallitus on syrjäytetty, eikä maan perustuslaki ole enää voimassa.
 – Guinea on kaunis. Meidän ei tarvitse raiskata Guineaa enää. Meidän pitää vain rakastella sitä, Doumbouya lausui.
 Hän kertoi vallankaappauksen syyksi sen, että hallitus on hoitanut maan asiat huonosti.
 Nimettömänä AFP:lle puhuneen läntisen diplomaatin mukaan kaappausyritys sai alkunsa erikoisjoukkojen korkea-arvoisen komentajan erottamisesta, mikä johti sotilaiden kapinaan.
 Ainakin osassa pääkaupunki Conakrya väki juhli vallankaappausta.
 – Olemme ylpeitä armeijan erikoisjoukoista. Kuolema nuorison kiduttajille ja murhaajille, nimettömänä esiintynyt mielenosoittaja sanoi AFP:n toimittajalle.
 Guinean presidentti Alpha Conde esiintyi sekavan oloisena armeijan videolla. AFP / Lehtikuva
 Demokraattisesti valittu johtaja muuttui epäsuosituksi
 Alpha Conde nousi Guinean presidenteiksi demokraattisilla vaaleilla vuonna 2010. Kyseessä olivat ensimmäiset demokraattiset vaalit sen jälkeen kun maa itsenäistyi Ranskan alaisuudesta vuonna 1958.
 83-vuotias Conde on joutunut kuitenkin ankaran kritiikin kohteeksi, kun hän viime vuonna asettui kolmannen kerran ehdolle vilpillisiksi syytettyihin vaaleihin, jotka myös voitti. Vaalivoiton jälkeen hän muun muassa pidätytti opposition edustajia.
 Maan perustuslaki sallii presidentille vain kaksi kautta. Conden mukaan säädös ei päde häneen, koska hänen itsensä junailema perustuslain uudistus on vireillä.
 Valtansa alkuaikoina Condea pidettiin lupaavana johtajana maalle, jonka alueella on merkittäviä luonnonrikkauksia. Hän ei kuitenkaan ole onnistunut parantamaan guinealaisten elinoloja, ja häntä itseenkin on syytetty korruptiosta.
 Vuonna 2011 häntä vastaan tehtiin murhayritys. Asemiehet piirittivät Conden asunnon ja ampuivat sitä raketeilla.

Guineassa tapahtui armeijan vallankaappaus – presidentti syrjäytetty


Summary: Suomessa yli puolet asiakkaista pääsee viikon kuluessa hoidon tarpeen arvioinnista lääkärin vastaanotolle perusterveydenhuollossa. Eri kuntien ja jopa kaupunginosien välillä on kuitenkin eroja siinä, kuinka nopeasti lääkärille pääsee.

Tampereen Hervannan terveysasemalla viikon sisällä lääkärille pääsee liki yhdeksän kymmenestä. Helsingin Kalasatamassa taas hieman yli puolet.
 Yle selvitti, miten eri puolilla Suomea pääsee lääkäriin, kun potilas tarvitsee perusterveydenhuollosta kiireettömän ajan.
 Valtakunnallisesti hoidon tarpeen arvioinnin jälkeen hieman yli 60 prosenttia pääsee viikossa lääkärin vastaanotolle.
 Tilanne kuitenkin vaihtelee terveysasemasta riippuen jopa kunnan sisällä.
 Katso päivitetystä Jonokoneesta, kuinka nopeasti pääset lääkärin kiireettömälle vastaanottoajalle omalla terveysasemallasi.
 Yle päivitti keväällä  2020 julkaistun Jonokoneen  uusilla tiedoilla. Tiedot perustuvat Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL)  perusterveydenhuollon hoitoonpääsytilastoihin  heinäkuulta 2021. Tiedoissa on puutteita, koska esimerkiksi kirjaamisessa ja tietojärjestelmissä on eroja terveyskeskusten välillä.
 Tilaston perusteella yli puolet siis pääsee perusterveydenhuollon lääkärille viikon sisällä.
 Terveysasemien välillä jonot kuitenkin vaihtelevat. Miksi?
 THL:n ylilääkärin  Heli Mattilan  mukaan alueiden eroja tarkasteltaessa kannattaa pohtia useampaa seikkaa, kuten väestöä, maantieteellisiä eroja, perusterveydenhuollon toimintaa sekä jo mainittua tilastotiedon puutteellisuutta.
 Mattila on perehtynyt Suomen sotepalveluihin kansallisessa Tulevaisuuden sosiaali- ja terveyskeskus -ohjelmassa.
 Jossain päin Suomea esimerkiksi mielenterveysongelmia on enemmän kuin toisaalla, jossain taas asukkaat ovat keskimäärin iäkkäämpiä kuin muualla. Lisäksi suomalaisten hoitoon hakeutumisessa on eroja: siihen vaikuttavat esimerkiksi pitkät välimatkat, terveyskäyttäytyminen ja se, mitä hoitoa on tarjolla.
 Myös perusterveydenhuollon toimintamallit ovat keskenään hyvin erilaisia. Perinteisesti asiakas saa kiireettömissä asioissa hoidon tarpeen arvioinnin jälkeen usein ajan lääkärille.
 Uusimmissa malleissa asiakkaan hoito taas pyritään aloittamaan ensikontaktista sen sijaan, että asiakas laitettaisiin jonoon odottamaan aikaa vaikkapa lääkärille. Käytössä on Mattilan mukaan yhä enemmän moniammatillisia työprosesseja, eli hoidossa on mukana tarpeesta riippuen useita terveydenhuollon ammattilaisia.
 Miten hoitojonot lyhenisivät?
 Terveydenhuollon resurssipulasta eli henkilöstön tarpeesta on puhuttu jo pitkään. Resurssit ovat tärkeä osa hoitoonpääsyä, mutta hoitojonojen syyt voivat Mattilan mukaan olla monisyisempiä.
 Esimerkiksi pitkäksi venynyt hoitojono saattaa aiheuttaa sen, että jonottavan asiakkaan ongelmat odotuksen aikana monimutkistuvat. Ylimääräiset soitot ja päivystyskäynnit taas sitovat henkilöstöä asiakkaiden hoitamisen sijaan jonon hallintaan.
 Terveysaseman toimintaa muutamalla hoitoonpääsyä on mahdollista parantaa, usein ilman lisäresurssejakin, Mattila sanoo. Hoidon saatavuutta voi parantaa toimintaa kehittämällä, jos resurssia on käytettävissä riittävästi.
 – Totta kai, jos on liian niukka resurssi, niin ei se hölmöläisen peiton jatkaminen muuta silloin sitä.
 Hallitus  aikoo kiristää hoitotakuuta  perusterveydenhuollossa nykyisestä kolmesta kuukaudesta seitsemään päivään.
 Hoitoonpääsystä keskustellaan julkisuudessa usein nimenomaan  lääkärin  vastaanotolle pääsemisen kautta. Lain mukaan lääkäri vastaa ja päättää potilaan tutkimuksesta, diagnostiikasta ja hoidosta.
 Suomessa ollaan Mattilankin mukaan totuttu lääkärin hoitavan ja ratkaisevan ongelmat, vaikka monialaista apua tarvitsevalle oikea henkilö voi olla joku toinen, kuten esimerkiksi fysioterapeutti. Tällä hetkellä soteuudistukseen valmistautuvilla tulevilla hyvinvointialueilla kehitetään muun muassa erilaisia entistä moniammatillisempia tiimejä.
 – Sekin pitää tarkkaan miettiä, missä asioissa moniammatillisuutta tarvitaan ja missä yksi ammattilainen riittää. Miten me osaamme etulinjassa tunnistaa ja ohjata asiakkuus suoraan oikealle ammattilaiselle? THL:n ylilääkäri Heli Mattila sanoo.
 Lue lisää:
 Hoitojonosta viikon sisällä vastaanotolle pääsee perusterveydenhuollossa noin 60 prosenttia – Päijät-Hämeessä jono talttui etäpalveluilla
 Hoitotakuun toteutumisesta ei ole tarkkaa tietoa – "Me valvojat olemme tuoneet esille, että valvonnan pitäisi perustua luotettavaan tietoon"

Tampereen Hervannassa lääkärille pääsee nopeammin kuin Helsingin Kalasatamassa – katso oman terveysasemasi tilanne Ylen Jonokoneesta


Summary: Käytännössä hyvin harva henkirikokseen syyllistynyt koskaan astuu ase- tai siviilipalvelukseen. Koskelan murhasta tuomitut istuvat tuomioistaan kolmanneksen.

Helsingin Koskelassa 16-vuotiaan pojan viime joulukuussa murhanneet kolme uhrin ikätoveria vapautuvat tuomionsa suorittaneina näillä näkymin vajaan kolmen vuoden kuluttua.
 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi perjantaina yhden syytetyistä 10 vuoden 1 kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Toinen syytetty sai 9 vuoden 2 kuukauden ja kolmas 8 vuoden 2 kuukauden vankeusrangaistuksen. Kaikki saivat tuomion murhasta. He olivat tekoaikaan 16-vuotiaita. Tuomioista voidaan valittaa hovioikeuteen.
 Alaikäisinä tuomitut istuvat 8–10 vuoden tuomioistaan noin kolmanneksen, joten he pääsevät vapaalle jalalle parikymppisinä nuorina miehinä.
 Normaalisti tämänikäisillä on edessä kutsunnat, asevelvollisuuden suoritus tai siviilipalvelus. Asevelvollisuus kestää 5,5–11,6 kuukautta, siviilipalvelus 11,6 kuukautta. Vakavaan henkirikokseen syyllistyneet ovat periaatteessa samassa rivissä.
 – Puolustusvoimat suhtautuu heihin kuten kehen tahansa asevelvolliseen, kaikki palveluskelpoisuusluokat ovat mahdollisia, kertoo kapteeni  Timo Miettinen  maavoimien esikunnasta.
 Käytännössä hyvin harva henkirikokseen syyllistynyt kuitenkaan koskaan pukee ylleen "armeijan harmaita", nykyisin pikemmin maastopukua.
 – Asiaa ei ole tilastoitu puolustusvoimissa. Kokemusperäisesti voidaan kuitenkin sanoa, että mikäli varusmiespalvelus ei ole suoritettu ennen henkirikoksen tekemistä, niin pääosalla se myös jää suorittamatta joko terveydellisistä syistä tai T-luokituksen takia, Miettinen kertoo.
 Varusmiespalveluksen suorittaa yhteensä yli 20 000 henkilöä vuosittain.
 Riskitapaukset T-luokkaan
 T-luokkaan määrätyn epäillään vaarantavan palvelusturvallisuuden varusmiespalveluksessa. Häntä ei siis vapauteta palveluksesta terveyssyistä, vaan häntä pidetään turvallisuusriskinä.
 T-luokitus ei ole automaatio edes henkirikostapauksissa. Jokainen T-päätös vaatii perusteelliset tiedot ja tapauskohtaiset harkinnat. Myös kaikki muut palveluskelpoisuusluokat ovat mahdollisia.
 T-luokkaan on määrätty vuodesta 2008 yhteensä 126 asevelvollista, siis noin 10 vuodessa. Alaikäisenä henkirikokseen syyllistyneitä heistä on hyvin vähän. Viime vuosina on henkirikoksesta tuomittu keskimäärin 3-4 alaikäistä vuodessa.
 Jos henkirikostuomiosta vapautunut lähtee hoitamaan asevelvollisuuttaan normaalisti, saako varuskunta tiedon rikostaustasta?
 – Lakisääteisesti saamme palveluksen aloittavista asevelvollisista rikos- ja sakkorekisteritiedot sekä rikosilmoitustiedot, joten joukko-osastoissa on kyseinen tieto, Miettinen kertoo.
 Miten häneen suhtaudutaan palveluspaikassa, esimerkiksi onko ohjeistettu tarkkailemaan häntä normaalia enemmän vaikkapa kovapanosammunnoissa?
 – Lähtökohtaisesti puolustusvoimat ei anna erillistä ohjausta yhden yksilön käsittelystä tai kohtelusta, vaan kaikkia palveluksessa olevia kohdellaan tasavertaisesti ja yhdenmukaisesti. Kouluttajat saavat tarvittaessa tietää koulutettavien rikostiedot niiltä osin, kun niiden hyödyntäminen voidaan katsoa virkatehtävien mukaiseksi ja tarpeelliseksi.
 Entä siviilipalvelus?
 Entä siviilipalvelus? Jos asevelvollisuus "ei nappaa", voi asevelvollisuusikäinen hakea siviilipalvelukseen, myös henkirikostuomiosta vapautunut.
 Siviilipalveluskeskuksen siviilipalvelusjohtaja  Mikko Reijonen  kertoo, ettei siviilipalveluskeskus tilastoi henkirikoksen suorittaneita velvollisia. Hän ei kuitenkaan muista ensimmäistäkään henkirikoksesta tuomittua henkilöä, jonka Siviilipalveluskeskus olisi T-luokittanut tai joka olisi lähtenyt suorittamaan siviilipalvelustaan normaalisti.
 – Jos siviilipalvelusvelvollisia henkirikoksen tehneitä on velvollisissa ollut, niin heidät on kyllä vapautettu, yleisimmin C-luokkaan. Eli taustalla on ollut persoonallisuushäiriötä, päihteitä ja niin edelleen.
 Siviilipalveluksen suorittaa vuosittain noin 1 400 ihmistä.
 Lue lisää:
 Rikosoikeuden professori: Koskelan murhasta syytetyille luvassa jopa 15 vuotta vankeutta, mutta alaikäisinä he istuvat vain kolmanneksen
 Poliisi selvitti: Koulu ja lastensuojelu toimivat lain mukaan ennen 16-vuotiaan surmaa Koskelassa, lastensuojelulaitoksen olosuhteet jännitteiset
 Koskelan surmasta syytetyt olivat syyntakeisia, syytetyt toivovat laajan julkisuuden alentavan tuomiota – vankilaan lähetetty uhkaavia kirjeitä
 Ymmärsivätkö 16-vuotiaan pojan Koskelassa surmanneet alaikäiset toimintansa seuraukset? Mielentilatutkimusten lopputulokset julki perjantaina
 Eri puolilla Suomea sytytettiin kynttilöitä Koskelan uhrin muistolle: "Tämä ei saa jäädä vain otsikkotasolle ja raporteiksi"

Henkirikokseen syyllistyneet välttävät ase- tai siviilipalveluksen lähes varmasti – Koskelan surmaajat vapautuvat parikymppisinä


Summary: Radion sinfoniaorkesterin uusi ylikapellimestari Nicholas Collon aloittaa kautensa ensi viikolla. Britanniassa asuva Collon on ensimmäinen ulkomainen ylikapellimestari RSO:n historiassa.

Nicholas Collon , 38, kävelee Musiikkitalon käytävillä jo kuin kotonaan. Hän on aloittanut harjoitukset Radion sinfoniaorkesterin kanssa virallista avajaiskonserttia varten. Keskiviikon konsertissa hän heiluttaa tahtipuikkoa ylikapellimestarina. Collon on innoissaan uudesta pestistään, mutta tuntee myös tehtävän tuoman vastuun.
 – Ylikapellimestarin työ on äärimmäisen vastuullinen. Aloitamme ikään kuin uuden luvun orkesterin kanssa. On suuri vastuu ottaa tällainen viitta harteille.
 Nimityksestä on kulunut aikaa jo yli kaksi vuotta, joten Collon on odottanut kolmivuotisen kautensa alkua kärsimättömänä. Tänä aikana orkesteri on tullut tutummaksi, sillä hän on vieraillut useamman kerran johtamassa RSO:n konsertteja. Hän kehuu vuolaasti orkesteria.
 – Orkesteri on upea. Se on teknisesti äärimmäisen taitava ja täynnä mahtavia soittajia.
 Brittiläiseen tapaan Collon puhuu huolitellusti ja kohteliaasti. Hän vaikuttaa kuitenkin hyvin aidolta ja innostuneelta käytellessään ylisanoja. Luontevuus heijastuu myös johtamiseen, joten ei ihme, että RSO halusi uudeksi ylikapellimestarikseen juuri Nicholas Collonin. Hän teki suuren vaikutuksen muusikoihin jo ensivierailullaan vuonna 2017.
 Nicholas Collon odottaa, että pääsee kunnolla aloittamaan työt. Hän haluaa oppia tuntemaan suomalaisen musiikkikentän mahdollisimman perusteellisesti. Hän viihtyy hyvin Musiikkitalossa, joka täyttää tänä syksynä 10 vuotta. Petteri Sopanen / Yle
 Collonin olemuksesta huokuu keveys ja mutkattomuus, joten yhteistyöstä orkesterin kanssa voi povata helppoa. Kokemustakin nuorelta kapellimestarilta löytyy useista arvostetuista orkestereista.
 Collon on ollut mukana perustamassa Aurora-orkesteria, jonka taiteellinen johtaja hän on. Lontoolaisorkesteri on arvostettu ja se esiintyy vuosittain muun muassa BBC Proms -festivaalilla. Lisäksi Collon on toiminut ylikapellimestarina Haagissa sekä johtanut merkittäviä orkestereita kuten Lontoon Philharmonia -orkesteria ja Berliinin saksalaista sinfoniaorkesteria.
 RSO:ssa miellyttää kurinalaisuus
 Collon on RSO:n yhdeksäs ylikapellimestari ja seuraa tehtävässään  Hannu Lintua . Lontoossa asuva Collon on ensimmäinen ulkomainen ylikapellimestari RSO:n historiassa. Orkesterin työhön se ei vaikuta, sillä ulkomaiset vierailevat kapellimestarit ovat arkea ja myös soittajissa on monia eri kansallisuuksia. Työskentelykielenä onkin nykyään englanti.
 Nicholas Collon on vieraillut muutamia kertoja RSO:n kapellimestarina. Chris Christodolou
 Vaikka orkesterit ovat pääsääntöisesti kansainvälisiä, ovat työskentelytavat hyvin erilaisia. Collon ei halua tehdä yleistyksiä, mutta hän toteaa orkestereissa olevan isoja eroja. Radion sinfoniaorkesterissa Collonia ilahduttaa etenkin kurinalaisuus. Se tekee työskentelystä helppoa.
 – Merkille pantavaa on keskittyneisyys ja hiljaisuus. Soittajat kuuntelevat minua ja toisiaan. Orkesterissa on toisia kunnioittava ilmapiiri.
 Suomalaissäveltäjissä riittää valinnanvaraa
 Ylikapellimestarin työnkuvaan kuuluu myös ohjelmiston suunnittelu. Tämän kauden teemasäveltäjiksi Collon on valinnut  Igor Stravinskyn ,  Thomas Adèsin  ja  Lotta Wennäkosken . Heidän teoksiaan kuullaan heti avajaiskonsertissa.
 RSO edellyttää, että ohjelmistossa on paljon suomalaisia nykysäveltäjiä. Collon on ottanut haasteen innolla vastaan, ja hän on jo ehtinyt perehtyä Suomen musiikkielämään.
 – Olen viimeisen kahden vuoden aikana tutustunut jo 30 suomalaiseen säveltäjään, joista en aiemmin tiennyt mitään. Se on valtavan innostavaa. Kiinnostavien säveltäjien löytäminen ohjelmistoon ei tule olemaan ongelma.
 Jean Sibeliuksen  teokset Collon tuntee hyvin, sillä hän on johtanut niitä usein.
 – Isossa-Britanniassa Sibelius on hyvin tunnettu säveltäjä, toisin kuin monessa muussa Euroopan maassa. Olen aina mielelläni ottanut ohjelmistoon Sibeliusta.
 Suosikkisäveltäjäkseen Collon kuitenkin nimeää  Johann Sebastian Bachin . Hänen musiikkinsa menee Collonilla tunteisiin.
 – Bachin musiikki lohduttaa ja se on aina vierellä, tapahtui mitä hyvänsä.
 Perhe on vaikea jättää
 Musiikki on ollut aina mukana Nicholas Collonin elämässä. Lapsena hän soitti viulua, pianoa ja urkuja. Hän kertoo olleensa 10-vuotias, kun päätti isona ryhtyä kapellimestariksi.
 – Elin musiikin ympäröimänä. Isoäitini oli taitava pianisti ja hän opetti minua. Myös vanhemmat sisarukseni soittivat jotain instrumenttia. Musiikki oli luonteva valinta.
 Koronapandemia on vaikeuttanut kapellimestarin liikkuvaa työtä. Jatkossa Collon matkustaa usein Lontoon ja Helsingin väliä.  Petteri Sopanen / Yle
 Kapellimestarin työhön kuuluu matkustaminen, sillä työtehtävät ovat usein ympäri maailmaa eri konserttitaloissa. Tästä lähtien Collonin on sukkuloitava myös Lontoon ja Helsingin välillä. Se ei tule olemaan aina helppoa, sillä Collonilla on kolme pientä lasta. Vanhin on 8-vuotias ja nuorin on vain vuoden vanha.
 – On hyvin vaikeaa jättää perhe. Se on vaikein asia tässä työssä. Tunnen kuitenkin, että olen vahvasti läsnä arjessa aina, kun olen kotona.
 Musiikki-innostus on tarttunut myös lapsiin, sillä kaksi vanhinta soittaa jo omaa instrumenttiaan. Yksi-vuotias harjoittaa vasta äänijänteitään, Collon kertoo nauraen.
 Vaikuttaa siltä, että Collon elää elämänsä ruuhkavuosia. Aikaa ei kuulemma jää muulle kuin musiikille ja perheelle.
 – Yritän aina miettiä, mitä hienoa voisin vastata, kun kysytään harrastuksista. Karu totuus on kuitenkin se, että elämäni on konserttien suunnittelua, valmistautumista konserttiin, konsertin johtamista ja tietenkin isänä olemista. Siinäpä se.
 Lue lisää:
 RSO:n sivuille pääset  tästä .
 RSO:lle uusi ylikapellimestari Englannista – Nicholas Collon: "Sinfoniaorkesteri on kuin jalkapallojoukkue"
 RSO:n jättävä ylikapellimestari Hannu Lintu vastasi Ylen katsojien kysymyksiin ja paljasti erikoisen piirteen suomalaisesta konserttiyleisöstä

Brittiläinen Nicholas Collon aloittaa kautensa RSO:n johdossa – suomalaissäveltäjät ovat jo hyvin hallussa, mutta perheen jättäminen on vaikeaa


Summary: Olisiko viimeöisten pakkasten myötä syytä jo vaihtaa talvi- tai peräti nastoitetut renkaat alle? Kelin niin vaatiessa liukuesteidenkin käyttö on jo sallittua, mutta ei pakollista.

Syksyisin lämpötilan laskiessa ensimmäisiä kertoja pakkasen puolelle moni autoilija pohtii renkaiden vaihtoa.
 Auton lähteminen luisuun kun on useimmille epämiellyttävä ja vaarallinen tilanne, johon joutumista voi välttää asianmukaisilla renkailla.
 Muun muassa Ylen meteorologien käyttämän havaintoaineiston mukaan viime yönä maanpinnan alimmat lämpötilat olivat monin paikoin selvästi pakkasen puolella.
 Kerttu Kotakorpi / Yle
 Ilmatieteen laitoksen havaintoasemien lisäksi tiesääasemilla mitattiin paikoin pakkaslukemia, muun muassa Oulussa.
 Varsinaista jään muodostumista tien pintaan eivät tiesääasemien anturit kuitenkaan havainneet.
 – Pakkasta oli, mutta ei varsinaista jäätä ollut ainakaan meidän mittareissa, sanoo liikennekeskuspäivystäjä  Marko Nuutinen  Tampereen tieliikennekeskuksesta.
 Nuutisen mukaan selittävä tekijä jäähavaintojen puuttumiseen oli viime yönä kuivuus. Sateita ei ollut ja ilman suhteellinen kosteus pysyi alhaisena.
 Keskeinen, myös Tieliikennekeskuksessa seurattava suure on kastepiste.
 Jos tienpinnan lämpötila on alempi kuin kastepistelämpötila, tiivistyy ilmassa oleva kosteus tienpintaan. Lämpimään kesäaikaan muodostuu kastetta, pakkasella liukkautta aiheuttavaa kuuraa.
 Kerttu Kotakorpi / Yle
 Toisaalta, ilman ohella tien pintaan voi tippua vettä esimerkiksi ajoneuvojen rakenteista. Etenkin risteysalueet voivat näin kiillottua liukkaiksi nopeastikin.
 Paikoin siis jäätä voi olla ja varmasti on ollutkin. Liukkaudesta on varoitellut Twitterissä muun muassa  Oulun poliisilaitos .
 Entä mikä sitten on vastaus kysymykseen, kannattaisiko jo laittaa alle talvirenkaat?
 Niiden haittapuolina ovat ajoneuvon polttoaineen- tai ylipäänsä energiankulutuksen kasvu ja lämpimissä olosuhteissa kesärenkaita huonommat ajo-ominaisuudet. Nastarenkaat myös kuluttavat tienpintaa nastattomia enemmän.
 Varovaisuus on viisautta mutta ympäristöäkin on ajateltava
 Oma pohdinta onkin paikallaan, sillä nyt voimassa oleva tieliikennelaki lisäsi aiempaan verrattuna kuljettajan omaa vastuuta renkaista. Lain sanamuodossa toistuu ilmaisu ”Jos sää tai keli sitä edellyttää”.
 Varman päälle -tyyliin toimiville autoilijoille lohdullinen on lain ajoneuvon liukuesteitä koskeva pykälä. Se sallii muun muassa henkilö- ja pakettiautoille nastarenkaiden ja lumiketjujen käytön muulloinkin kuin marras – maaliskuussa.
 Varsinainen, talviaikana käytettäviä renkaita koskevan teksti on pakottavampaa. Sen mukaan marraskuun alusta maaliskuun loppuun talvirenkaita on käytettävä sään ja kelin niin edellyttäessä. Toisaalta, tuonakin aikana nykyisin saa sään ja kelin salliessa ajaa kesärenkailla.
 Yleispätevää vastausta on siis vaikea antaa.
 Jos joutuu liikkumaan öiseen aikaan etenkin Pohjois-Suomessa, voivat talvirenkaat jo olla paikallaan. Toisaalta, Etelä-Suomessa päiväsaikaan autoileva, joka voi harkita liikkeellelähtöään kelin mukaan, pärjännee vielä kesäpyörilla. Tosin kesärenkaidenkin on syytä olla hyväkuntoiset, muistaen kuluneiden pyörien lisäämä vesiliirron vaara.
 Eli, niin tai näin, vastuu on aina kuljettajalla.

Ilman kuivuus on pitänyt tienpintoja yöpakkasilla sulina – musta jää voi kuitenkin jo yllättää


Summary: Maa- ja metsätalousministeriö kertoi EU:n uuden maatalouspolitiikan vähentävän päästöjä, vaikka laskelmat osoittavat tutkijoiden mukaan toista. Hallituksen on määrä tehdä puuttuvat päätökset muun muassa maatalouden päästöjen vähentämisestä ensi viikon budjettineuvotteluissa.

Tutkijat kummastelevat maatalouteen kaavailtuja päästövähennyksiä. Arvostelua herättää erityisesti maa- ja metsätalousministeriön esittämä laskelma maatalouden päästöjen vähentämisestä.
 Ministeriö esitteli laskelman EU:n yhteisen maataloustukipolitiikan CAPin ilmastovaikutuksia Suomen maatalouteen aiemmin tällä viikolla.
 Ministeriön laskelmista on odotettu lisäkeinoja ensi viikolla alkaviin budjettineuvotteluihin. Neuvotteluissa on määrä lyödä lukkoon puuttuvat päätökset muun muassa maatalouden päästöistä.
 Hallituksen pitäisi vähentää yhteensä 11 miljoonaa tonnia hiilidioksidia vastaavia kasvihuonekaasuja, jotta hiilineutraaliuteen päästäisiin vuonna 2035.
 Vähennettävistä päästöistä 6–7 miljoonaa tonnia tulee energiatuotannosta ja kuuluu päästökauppasektorille. Siellä päästöt vähenevät parhaillaan päästöoikeuden korkean hinnan vuoksi tehokkaasti.
 Loput vähennykset, noin viisi miljoonaa tonnia, hallitus jyvittää taakanjakosektorille eli maatalouden ja liikenteen kesken.
 – Vaikutusarvio todistaa maatalouden vahvan panoksen hiilensidontapuolella. Olen valmis keskustelemaan budjettiriihessä tästä suunnitelmasta ja myös CAPin ulkopuolisista toimista, maa- ja metsätalousministeri, keskustan  Jari Leppä  sanoi toimittajille järjestetyssä tilaisuudessa tiistaina.
 Ministeriön viesti oli, että uusi suunnitelma tuo lähes miljoonan tonnin päästövähennykset maatalouteen. Tarkempi luku oli 0,9 megatonnia.
 – Tämä on ihan kova juttu, ja toivottavasti se myös muuttaa keskustelua maatalouden päästöistä, Leppä sanoi.
 CAP on parhaillaan lausuntokierroksella, joka päättyy ensi viikolla. Siitä päätetään myöhemmin tänä vuonna.
 Närää on aiheuttanut se, että ministeriö antaa ymmärtää päästöjen vähenevän EU:n uusien keinojen vuoksi. Ministeriön tiedotteessa CAP-suunnitelman toimenpiteistä kuvataan seuraavan “5,5 prosentin päästövähenemä nykytilaan verrattuna”.
 Suunnitelmassa esitetään uusia keinoja turvepeltojen raivauksen hillitsemiseen. Lisäksi peltoa saisi raivata vain nurmen viljelyyn. Nurmi sitoo päästöjä maaperään yksivuotisia viljelykasveja paremmin.
 Turvepelloista haihtuu  ilmaan hiilidioksidia, kun ne kuivatetaan . Pellot ovat maatalouden merkittävin yksittäinen päästölähde: niistä aiheutuu yli puolet päästöistä.
 CAP-suunnitelman keinot eivät kuitenkaan lopeta peltojen raivausta kokonaan. Päästöjen kasvu siis hidastuu, mutta päästöt eivät kokonaisuudessaan vähene.
 Luonnonvarakeskuksen tutkimusprofessori  Raisa Mäkipää  arvostelee ministeriön viestintää.
 – Kyllä meitä tutkijoita harmittaa se, että ministeriön viestintä on epätäsmällistä. Laskelmien tekijät itse tietävät, että päästöt eivät vähene.
 Maa- ja metsätalousministeriö laati laskelmat yhdessä Luonnonvarakeskuksen kanssa. Luke on ministeriön alainen tutkimuslaitos.
 Mäkipää ei itse ole ollut tekemässä laskelmia. Hänen mielestään viesti johtaa harhaan erityisesti viljelijöitä.
 – Surullista, miten huonolla ilmastopolitiikalla vedätetään viljelijöitä. Viljelijät voivat olettaa, että häntä ohjataan oikeaan suuntaan, mutta tukipolitiikka ohjaakin viljelijöitä niin, että päästöt eivät vähene.
 Turvepelloista haihtuu hiilidioksidia ilmakehään. VIlle Viitamäki / Yle
 Tutkija: Maatalouden päästöihin tulossa liian pieni vähennys
 Maatalouden päästöistä on  käyty kiivasta keskustelua  budjettineuvottelujen alla. Se on käytännössä ainoa sektori, jolla päästöt eivät ole vähentyneet lainkaan koko 2000-luvulla. Vuoteen 2035 mennessä päästöjen ennustetaan vähenevän vain kuusi prosenttia.
 Esimerksi ilmastopaneeli on arvioinut, että maatalouden päästöjen pitäisi vähentyä 30 prosenttia.
 Maatalouden päästöt olivat vuonna 2019 yhteensä 16 miljoonaa tonnia hiilidioksidia vastaavia kaasuja.
 Puolet päästöistä eli käytännössä turvepeltojen hiilidioksipäästöt kuuluvat maankäyttösektorille. Taakanjakosektorilla taas ovat lähinnä kotieläintaloudesta syntyvät metaani- ja typpipäästöt, joita on reilut kuusi miljoonaa tonnia.
 Ylen tietojen mukaan virkatyönä syntyneessä, hallituksen neuvottelun pohjana olevassa esityksessä maataloudesta vähennettäisiin taakanjakosektorilla vain muutama prosentti, alle 0,6 megatonnia.
 Ministeriö taas löysi laskelmassaan CAP-suunnitelman vaikutuksista vain 0,075 megatonnin vähennysmahdollisuudet maatalouden päästöihin taakanjakosektorilla.
 – Tämä on kyllä vaatimaton tavoite. Nopeammin pitäisi päästä vauhtiin maatalouden päästövähennyksissä. Jos ajatellaan tarpeita vuoteen 2035, maatalouden olisi vähennettävä päästöjä ainakin kolmanneksen eli noin 4–5 miljoonaa tonnia, maatalouspolitiikan tutkimusprofessori  Jyrki Niemi  Lukesta sanoo.
 Niemen mukaan tehokkaimmat vähennykset löytyivät turvepelloilta, joista osa joko tuottaa heikosti tai ei ole lainkaan viljelyssä. Niiden ennallaan pitämistä kannustaa tällä hetkellä pinta-alaan perustuva tukipolitiikka.
 Hallituksen neuvotteluissa pöydällä on pellonraivausmaksu, mutta myös olemassa olevia peltojen päästöjä pitäisi hillitä.
 Niemen mukaan viljelijöitä pitäisi kannustaa kosteikkoviljelyyn, jotta peltojen aiheuttamat päästöt loppuisivat kokonaan.
 Maatalouspolitiikan tutkimusprofessori Jyrki Niemi Luonnonvarakeskuksesta sanoo, että maatalouden päästöjä pitäisi vähentää ainakin 30 prosenttia. Markku Pitkänen / Yle
 Ilmastopaneeli ehdottaa tarjouskilpailua turvepelloille
 Ilmastopaneeli onkin tehnyt hallitukselle esityksen, jossa olemassa olevien turvepeltojen päästöt vähenisivät. Puheenjohtaja  Markku Ollikainen  kertoo, että paneeli on toimittanut budjettineuvotteluihin ehdotuksen turvepeltojen tarjouskilpailusta.
 Ilmastopaneelin laskelmien mukaan siitä olisi saatavissa noin miljoonan hiilidioksiditonnin vähennykset. Niistä neljännes osuisi taakanjakosektorille ja loput maankäyttöön.
 – Se tarkoittaisi, että varataan rahaa tarjouskilpailun, jossa peltoja siirrettäisiin kosteikkoviljelyyn. Pelloilla viljeltäisiin monivuotisia kasveja, kuten ruokohelpeä.
 Turvepeltojen päästöt syntyvät kuivattamisesta. Tarjouskilpailussa viljeilijät hakisivat tukea investointiin, joka vedenpinnan nostamiseksi ja viljelykasvin vaihtamiseksi pitäisi pelloilla tehdä.
 Suomessa on turvepeltoja 250 000 hehtaaria. Ollikaisen mukaan jo 50 000 hehtaarin kääntäminen kosteikkoviljelyyn toisi maninitut päästövähennykset. Kosteikkoviljelyssä vähenevät sekä hiilidioksidi- että typpipäästöt.
 Samantyyppisiä tarjouskilpailuja on Ollikaisen mukaan käytetty esimerkiksi tuulivoiman tukemisessa. Myös sähköautojen latausasemia on edistetty vastaavalla tarjouskilpailulla.
 Ilmastopaneeli on ehdottanut hallitukselle myös metaanipäästöjä alentavien ainesosien lisäämistä kotieläinten rehuun. Rehua, jossa lisäystä ei olisi, verotettaisiin erikseen.
 Tutkimukset osoittavat, että tietyt lisäaineet voivat vähentää metaanipäästöjä jopa kolmanneksen. Kotimaisen rypsimurskeenkin lisääminen rehuun vähentäisi päästöjä 15–20 prosenttia. Keino on Ylen tietojen mukaan rehua koskeva vero on ollut esillä myös hallituksen neuvotteluissa.
 Maatalouteen jää näidenkin vähennysten jälkeen runsaasti, lähes kuusi miljoonaa tonnia päästöjä.
 Vaikka kaikesta ei ole määrä päättää budjettineuvotteluissa, Ollikaisen mukaan kysymys on lopulta edessä. Keskeinen ongelma ovat maataloustuet, jotka kannustavat pitämään sekä peltoalan että kotieläinten määrän suurena.
 Punaisen lihan kulus on jo kääntynyt laskuun, mutta maataloustukien tasot eivät heijasta muutosta. Kulutuskäyttäytymisen ei anneta ohjata alaa.
 – Lihankysynnän laskua ei pitäisi tuilla vastustaa. Jos tukia nostetaan reaktiona kysynnän laskuun, ei tapahdu muutosta, joka siitä seuraisi.
 Raisa Mäkipää on huolissaan viljelijöistä, joille annetaan liian pienillä päästövähennyksillä väärä viesti.
 – On syvä huoli, sillä tiedetään, miten turvealalle kävi, kun turvetuotannolle ei yhtäkkiä ollutkaan markkinoita. Jos kuluttaja päättää valita, ettei osta sellaisia maataloustuotteita jotka lisäävät päästöjä, muutos on väistämättä edessä.
 Liikenteen päästövähennykset kasassa
 Hallitus on neuvotellut ilmastopäätöksistä kuluneen viikon lopulla. Puolueiden näkemykset ovat vaihdelleet siitä, kuinka lähellä sopu ennen varsinaisten budjettineuvottelujen alkamaista on.
 Liikenne- ja viestintäministeri  Timo Harakka  (sd.)  ehti väläyttää  loppuviikosta, että ratkaisu maatalouden uupuviin megatonnin kymmenyksiin olisi löytymässä biokaasun tuotannon lisäämisestä. Biokaasua voitaisiin tehdä nykyistä enemmän lannasta.
 Osa tutkijoista on epäilleet Harakan suunnitelmaa, sillä vastaavaa on kaavailtu jo vuosia. Tähän saakka ongelmana on ollut kannattavuus.
 Suurimmat vähennykset tullaan tekemään liikenteestä ja fossiilisista polttoaineista, joita käytetään tieliikenteen lisäksi työkoneissa, pienissä, päästökaupan ulkopuolisista lämpölaitoksissa sekä öljylämmityksessä.
 Hallituksen neuvotteluiden pohjana olleessa esityksessä esitetään lämmityspolttoaineiden veronkorotusta. Öljylämmityksestä luopumiseen jaetaan jo nyt tukea, mutta sen lisäksi pöydällä on ollut korotus kotitalousvähennykseen luopujille.
 Turpeen verohelpotus kuormittaa taakanjakosektoria, sillä  viime kevään puoliväliriihessä tehty päätös lisää turpeen  energiakäyttöä juuri pienissä, päästökauppasektorin ulkopuolisissa voimaloissa.
 Liikenteen osalta päätökset ovat pitkälti kasassa. Hallitus hyväksyi viime keväänä  fossiilittoman liikenteen tiekartan , jonka mukaan aiotaan nytkin edetä.
 Liikenteen sähköistymistä vauhditetaan tässä vaiheessa erilaisin tuin ja kannustein. Esimerksi hankintatuki sähköautoille sekä tuet lataus- ja tankkausverkostolle ovat neuvotteluissa pöydällä.
 Niin sanottuna perälautana on liikenteen kansallinen päästökauppa. Siinä kotimaisen polttoaineenjakelijat jakaisivat päästöoikeudet keskenään. Päästökauppa heijastuisi polttoaineen hintaan samoin kuin polttoainevero, jota  asiantuntijaryhmä esitti keväällä .
 – Tätä perälautaa ei tarvitse ottaa käyttöön jos näyttää siltä, että liikenteen päästöt vähenevät nopeammin, ympäristö- ja ilmastoministeri, vihreiden  Krista Mikkonen  sanoo.
 Mikkonen on ilmasto- ja energiapoliittisen työryhmän puheejohtaja. Hänen mukaansa päätös päästökaupasta tehdään loppuvuoden aikana.
 Hallitus aloittaa budjettineuvottelut tiistaina.
 Lue lisää:
 Ministeri Ohisalo: Maatalous on "jäänyt sivuraiteille" ilmastotoimissa – vihreät lähtevät tiukkoina syksyn budjettiriiheen
 Työryhmä ehdottaa polttoaineveroon korotusta päästöjen vähentämiseksi – Vanhanen tyrmää korotuksen
 Turvepelloilla piilee mahdollisuus helppoihin ja nopeisiin päästövähennyksiin, mutta uudet maataloustuet eivät tällaisiin ilmastotoimiin kannusta
 Hallitus lykkäsi turvetta vastaavat ilmastopäästöt vähennettäväksi maataloudesta ja liikenteestä, ja se on hankala ja kallis tapa

Luonnonvarakeskuksen tutkijat ihmettelevät pieniä vähennyksiä maatalouden päästöihin: “Surullista, miten huonolla ilmastopolitiikalla vedätetään viljelijöitä”