Summary: Aiemmin Paltamossa on jouduttu laittamaan kaksi rivitaloa kylmilleen. Nyt vapaana oleviin kymmeniin asuntoihin houkutellaan asukkaita taloudellisin helpotuksin.

Paltamon kunta tarjoaa vuokrataloyhtiönsä kanssa kolmen kuukauden ilmaisen asumisen uusille asukkaille.
 Ehdoiksi on asetettu, että muuttaa muualta Paltamoon, tekee vähintään puolen vuoden määräaikaisen vuokrasopimuksen ja todistaa käyvänsä töissä.
 Vuokrataloyhtiö Kiehisen toimitusjohtaja  Raija Mikkonen  sanoo, että toiveena olisi erityisesti perheiden saaminen Paltamoon.
 Mikkonen kertoo, että aiemmin Paltamossa on jouduttu laittamaan kaksi rivitaloa kylmilleen, nyt 40 vapaana olevaan asuntoon houkutellaan asukkaita taloudelllisin helpotuksin.
 Paltamossa vuokrahelpotusta tarjoavien asuntojen vuokrahaitari on 300–790 euron välillä. Vuokralaisella on mahdollisuus parhaimmillaan noin parin tuhannen euron säästöön.
 Paltamo ei ole ensimmäinen ilmaisen vuokra-asunnon tarjoava kunta, vaan asiaa on kokeiltu muun muassa Oulaisissa.
 Lue lisää aiheesta:   Oulainen houkuttelee uusia asukkaita veloituksettomalla vuokra-asumisella, edullisilla tonteilla ja rahallisilla korvauksilla
 – Uskomme siihen, että etätyöt ja edullinen asuminen houkuttelevat, Mikkonen summaa.
 Kampanja-aika on vuoden loppuun saakka voimassa ja muuttaa Paltamoon pitää viimeistään vuoden 2022 helmikuun alussa.
 Olisitko valmis muuttamaan edullisen asumisen perässä? Keskustelu on auki 12. lokakuuta kello 23.00 saakka.

Pienet kunnat jatkavat asukkaiden houkuttelua ilmaisella asumisella – Paltamon kunnalla on 40 tyhjää asuntoa, muuttajille tarjotaan jopa tuhansien eurojen säästöjä vuokrakuluissa


Summary: Meriluonnon suojelu ei ole edennyt Ahvenanmaalla kovin suotuisasti, mutta tekeillä oleva laaja kartoitus antaa tietoja saarimaakunnan arvokkaista merialueista. EU:n tavoitteena on saada 30% unionin alueista suojeltua tämän vuosikymmenen aikana. Ahvenanmaalla suojelualueita on vasta kolmisen prosenttia.

Vedenalaisen meriluonnon monimuotoisuuden inventointiohjelma eli  VELMU  on kartoittanut Itämeren luontotyyppejä jo 16 vuotta.
 VELMUssa on kerätty tietoa vedenalaisten luontotyyppien, lajien ja niiden muodostamien yhteisöjen esiintymisestä Suomen merialueilla. Ohjelman päätavoite on edistää Itämeren lajien ja merialueiden suojelua ja tukea meren ja sen luonnonvarojen kestävää käyttöä.
 Kerätyn aineiston avulla on mallinnettu ja tunnistettu monimuotoisuuden kannalta keskeisiä alueita sekä valtakunnallisella että alueellisella tasolla.
 Metsähallitus, EMKR, Jyrki Lyytikkä / Yle
 Ahvenanmaan vedenalaista luontoa on kartoitettu ÅlandSeaMap –hankkeessa (2019-2023) Åbo Akademin tutkijoiden toimesta. Sen rahoittajina ovat Baltic Conservation Foundation, Euroopan meri- ja kalatalousrahasto sekä Ahvenanmaan maakuntahallitus.
 Tällä hetkellä Suomen merialueista on suojeltu noin 11 prosenttia, Ahvenanmaalla vain kolmisen prosenttia.
 Itämeren vedenalaiseen maailmaan pääset tutustumaan laajemmin esimerkiksi  tästä Yle Areenasta löytyvästä sarjasta.

 Sukeltaja tai kamera kerää tietoja merenpohjasta
 Aava meri aukeaa Ahvenanmaan läntisimmän kunnan Eckerön vanhan postilaiturin kupeesta. Autolautta kohti Grislehamnia on lähtenyt läheisestä satamasta jokin aika sitten ja vaalea alus näkyy vielä horisontissa.
 Sukeltaja Floriaan Eveleens Maarse valmistautuu merenpohjan tarkasteluun Eckerössä yhdessä Patrik Ståhlin kanssa.  Markku Sandell / Yle
 Åbo Akademin sukeltaja  Floriaan Eveleens Maarse  kiinnittää vyöhönsä putkiloita, kameran ja muistiinpanotaulun. Matalassa rannassa räpylöiden kiinnittäminen aallokon keinuttaessa ei suju kovin helposti, mutta hetken kuluttua Maarse ui kartoittamaan sadan metrin linjaa köyden varassa.
 Tosihienoja merenpohjia ei ole paljon.  Kenttäkoordinaattori Charlotta Björklund, Åbo Akademi
 Rannalla operaatiota avustavat  Patrik Ståhl  ja kenttäkoordinaattori  Charlotta Björklund . Tänä kesänä kartoitukset keskittyivät pääosin Kökarin kunnan ympäristöön.
 Kuluu tovi ja Maarse palaa rantaan. Yhteen putkiloon on kertynyt punalevää, jonka lopullinen laji selviää usein vasta mikroskoopin alla Husön biologisella asemalla, joka on Åbo Akademin kenttäasema Ahvenanmaalla.
 Punalevän tarkempi laji selvitetään laboratoriossa. Markku Sandell / Yle
 – Jos ollaan sisäsaaristossa, niin pohjat ovat aika huonossa kunnossa. Yleensä sieltä löytyy paljon rihmalevää. Mitä ulommas menee, niin sitä paremmalta vedenalainen luonto näyttää. Ulkosaaristossa voi olla tosi hienoja paikkoja, Charlotta Björklund sanoo.
 Rakkohaurua eli rakkolevää  on tullut osin takaisin, mutta joillakin alueilla, kuten Kökarin saaristossa, sitä on kenttäkoordinaattorin mukaan edelleen vaikea löytää. Björklundin mukaan Itämeren pohja on melko kehnossa kunnossa. Monin paikoin videoissa näkyy irtonaista rihmalevää, joka peittää kaiken muun kasvuston.
 Sisäsaariston merenpohjat ovat usein huonossa kunnossa, kenttäkoordinaattori Charlotta Björklund kertoo. Markku Sandell / Yle
 – Tosihienoja merenpohjia ei ole paljon. Ainakin minun mielestäni ne kannattaa suojella, sillä haluamme nauttia merestä myös tulevaisuudessa, Charlotta Björklund pohtii.
 Ahvenanmaalla niukasti merenpohjan suojelualueita
 Meren ympäröimän Ahvenanmaan meriluonto on ainutlaatuista Suomessa, sillä muita merialueita korkeampi veden suolapitoisuus vaikuttaa lajiston määrään ja laatuun.
 Åbo Akademin tutkijat ovat olleet liikkeellä eri puolilla Ahvenanmaata jo useampana vuonna. Tavoitteena ÅlandSeaMap-hankkeessa on edistää Ahvenanmaan meriluonnon suojelua, koska suojelu laahaa kansainvälisten tavoitteiden suhteen pahasti jäljessä. Åbo Akademin tutkijat tuottavat maakuntahallitukselle ehdotuksen uusista suojelualueista.
 Meriluonnon kartoitushankkeessa tutkijana toimiva  Henna Rinne  pitää saarimaakunnan meriluonnon suojelun tilaa vielä heikohkona.
 – Ahvenanmaan rannikkovesistä on suojeltu alle viisi prosenttia ja jos katsotaan mukaan myös ulkomerialueet, niin prosenttiosuus on vielä pienempi.
 Suojelutavoitteiden saavuttaminen on haaste muillekin kuin Ahvenanmaalle, tutkija Henna Rinne arvioi. Markku Sandell / Yle
 Suojelutavoitteet tiukkenivat
 Kansainvälinen biodiversiteettisopimus ja EU-lainsäädäntö edellyttivät aiemmin, että vuoteen 2020 mennessä kymmenen prosenttia merialueista olisi ollut suojeltuja. Unionin biodiversiteettistrategian myötä suojelutavoite tiukkeni tästä eli vuoteen 2030 mennessä suojeltuna pitäisi olla 30 prosenttia merialueista.
 Suojelupaine siis kasvaa lähivuosina ja Ahvenanmaalla ollaan takamatkalla. Pääsaaren mutkainen rantaviiva muodostaa muun muassa suojaisia lahtia, jotka ovat tärkeitä elinympäristöjä monille lajeille, ja tärkeitä kalojen lisääntymisalueita. Niissä elää Rinteen mukaan runsaasti tärkeitä lajeja, joista osa on uhanalaisia.
 – Esimerkiksi näkinpartaisiin kuuluvaa, uhanalaista piikkinäkinpartaa olemme löytäneet Ahvenanmaan lahdista.
 Piikkinäkinparta on uhanalainen. Floriaan Eveleens Maarse / Åbo Akademi
 Lahtiin kohdistuu erilaisia virkistyskäyttöpaineita. Niitä ruopataan veneväyliä ja mökkirantoja varten ja vaikutukset ovat luonnon kannalta negatiivisia.
 Ahvenanmaan merialueiden kartoitus ÅlandSeaMap –hankkeessa jatkuu vuoteen 2023. Kuva Kökarin alueen harjusaaresta, missä rehottaa merikaalia. Charlotta Björklund / Åbo Akademi
 Kökarin itä- ja pohjoispuolella on vedenalainen harjumuodostelma, joka näkyy pinnalle harjusaarten ketjuna. Tutkijoita kiinnostavat erityisesti näiden saarten vedenalaiset osat.
 – Siellä on esimerkiksi meriajokasniittyjä. Meriajokas on tärkeä elinympäristöjä muodostava laji, Henna Rinne kertoo.
 Meriajokaskasvustot saattavat olla vuosikymmenien ikäisiä ja niillä on tärkeä tehtävä meren ekosysteemissä myös hiilen sitojana. Pohjois-Ahvenanmaalla eli eteläisellä Selkämerellä on Rinteen mukaan esimerkiksi laajoja hyvinvoivia rakkohauruvyökkeitä ja punaleväyhteisöjä.
 – Ne ovat sellaisia alueita, joiden toivoisi pysyvän hyvässä tilassa edelleen.
 Meren korkeampi suolapitoisuus tuo vaihtelua lajiston koostumukseen ja lisäystä monimuotoisuuteen. Esimerkiksi monet punalevät ovat Rinteen mukaan alkuperältään mereisiä lajeja, jotka viihtyvät Ahvenanmaan suolapitoisissa vesissä.
 Haarukkalevä on yksi yleisistä punalevistä Ahvenanmaan vesillä. Linn Engström / Åbo Akademi
 Parhaillaan Åbo Akademissa koostetaan aineistoja ja tehdään niiden perusteella eri lajien esiintymismalleja. Näistä kartoista nähdään lajien mahdollisia esiintymisalueita myös kartoituspisteiden ulkopuolella. Uusien ja olemassa olevien laji- ja luontotyyppiaineistojen sekä ihmispaineaineistojen avulla tehdään suojelualueiden valinta-analyysi.
 Analyysissä yritetään tunnistaa niitä alueita, jotka olisi erityisen tärkeää saada suojelun piiriin ja joissa biodiversiteetti on korkeimmillaan.
 – EU:n 30 prosentin suojelutavoite tuottaa paineita kaikilla merialueilla, ei pelkästään Ahvenanmaalla, Åbo Akademin tutkija Henna Rinne toteaa.
 Lue myös:
 Suomi täytti tavoitteen, mutta suojelee silti huonosti Itämeren luontoa – suurin osa arvokkaasta vedenalaisesta luonnosta on ilman suojelua
 Tutkimus: Suurin osa merten muovista ei päädykään avomerten pyörteiksi vaan herkkiin rannikkovesiin ja rannoille
 Mertensuojelun supervuosi kuivahti koronaviruksen takia
– merten armonajaksi lasketaan kymmenen vuotta
 Tutkija: Itämeri ei ole enää maailman saastunein meri – mutta siinä hyvät uutiset olivatkin
 Tästä merestä puhutaan vain harvoin, vaikka ainutlaatuinen ympäristö on jo muuttumassa – lähde kiertämään Pohjanlahtea, jollaista ei pian enää ole

Itämeren pohjan kunto huolestuttaa – Ahvenanmaan vesissä useita suojelua kaipaavia kohteita


Summary: Taloustieteen palkinto on viimeinen tämän syksyn Nobeleista. Sitä kutsutaan talouden Nobeliksi, vaikka dynamiitin keksijä Alfred Nobel ei määrännyt testamentissaan palkintoa jaettavaksi taloustieteessä. Juttua päivitetään.

Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinto  Alfred Nobelin  muistoksi jaetaan tänään noin klo 13 Suomen aikaa Tukholmassa.
 Ruotsin keskuspankki alkoi jakaa palkintoa vuonna 1969. Se on paljon nuorempaa perua kuin fysiikan, kemian, lääketieteen, kirjallisuuden ja rauhan palkinnot, joita on jaettu vuodesta 1901 Nobelin testamentin perusteella.
 Taloustieteen palkinnon rahallinen suuruus on sama kuin Nobel-palkintojen eli vajaat miljoona euroa.
 Viime vuonna palkinnon sai kaksi yhdysvaltalaisekonomistia  huutokauppateorian kehittämisestä .
 Suomalainen  Bengt Holmström   sai palkinnon  vuonna 2016 yhdessä  Oliver Hartin  kanssa sopimusteorian tutkimuksistaan. Holmström on Massachusetts Institute of Techonologyn (MIT) professori.
 Aiheesta lisää:
 Täällä kootusti Nobel-palkintoja
 Taloustieteen Nobel-palkinto myönnettiin yhdysvaltalaisille Paul Milgromille ja Robert Wilsonille huutokauppatutkimuksesta

Taloustieteen Nobel-palkinto myönnetään klo 12.45 alkaen – seuraa julkistusta täältä


Summary: Tutkimuksessa henkinen hyvinvointi määriteltiin ahdistuneisuuden, työstressin ja COVID-19-infektion tartunnan pelkona.

Tampereen yliopistollinen sairaala (TAYS)

Koronapandemia on lisännyt sairaalatyöntekijöiden henkistä kuormitusta. Tuoreen tutkimuksen mukaan erityisesti työyksikköä vaihtamaan joutuneet työntekijät ovat kokeneet tilanteen raskaana.
 Ahdistuneisuuden, stressin ja tartunnan pelon lisäksi yksiköstä toiseen siirtyneet kokivat, että heidät ohitettiin päätöksentekotilanteissa ja he jäivät ilman tukea. Lisäksi siirtyminen aiheutti ammatillisen itsetunnon horjumista ja pitkittyneitä epävarmuuden tunteita. Myös palkitsemattomuus synnytti pettymystä.
 Tutkimus toteutettiin laajalla kyselyllä Tampereen yliopistollisessa sairaalassa ja Keski-Suomen keskussairaalassa.
 Tutkimusaineisto kerättiin keväällä 2020 kahden sairaalan koko henkilökunnalle kohdistetulla kyselyllä. Kyselyyn vastasi yhteensä 1 995 työntekijää.
 Tulokset kertovat, että työntekijän siirtyminen uuteen työyksikköön vaatii nykyistä parempaa johtamista.
 – Tutkimuksen tulokset osoittavat, että työyksikön vaihtuminen on riskitekijä henkilökunnan henkiselle hyvinvoinnille, tutkija, hoitotyön johtaja  Elina Mattila  sanoo tiedotteessa.
 – Siirtyminen synnytti pääosin negatiivisia kokemuksia, joilla voi olla pitkäkestoisia vaikutuksia henkilökunnan henkiseen hyvinvointiin sekä suhtautumiseen työtä ja työnantajaa kohtaan.
 Tutkimuksen mukaan työnantajien on tärkeää seurata henkilökuntansa hyvinvoinnin kehittymistä pandemian päättymisen jälkeenkin ja huolehtia siitä, että työntekijät saavat tarvitsemaansa tukea muutostilanteissa.

Koronapandemia lisäsi sairaalatyöntekijöiden henkistä kuormitusta – erityisesti työyksikköä vaihtamaan joutuneilla negatiivisia kokemuksia


Vaaratilanne ohi. Tilanne ei aiheuta enää vaaraa.
 Lapin pelastuslaitos
 Varningsmeddelande. Tornio Miukki och Torppi området. Byggnadsbrand. Hälsofarlig rök i luften.
 Faran är över. Situationen orsakar inte längre fara.
 Lapin pelastuslaitos

Vaara ohi Torniossa Miukin ja Torpin alueella


Summary: Tytöt kaikkialla maailmassa kohtaavat itseään koskevaa väärää tietoa ja olettamuksia. Lapsilla ja nuorilla sukupuoleen katsomatta on oikeus saada luotettavaa tietoa ja nähdä mediassa moninaista kuvaa ihmisyydestä, pohtii Havumäki näkökulmassaan.

Erilaisten media-alustojen käyttö on valloittanut ihmisten elämät. Myös me tytöt käytämme aikaa niiden kanssa enemmän kuin koskaan. Suuri osa käytöstä keskittyy sosiaaliseen mediaan: seuraamme Instagramissa itseämme kiinnostavia henkilöitä ja selaamme tiktokkeja tuntikaupalla. Etsimme tietoa sekä vastauksia kysymyksiimme myös muualta netistä.
 Saamme uutismedialta  tietoa ajankohtaisista tapahtumista ja yritämme löytää sivustoja, joista löytyisi tietoa esimerkiksi terveyspulmiimme liittyen.
 Meidän kuuluisi viihtyä, saada vastauksia ja olla turvassa median sisältöjä kuluttaessamme, mutta valitettavasti tämä itsestäänselvyydeltä kuulostava oikeus ei vielä toteudu tyttöjen elämässä.
 Väärä ja haitallinen informaatio estää monia tyttöjä toteuttamasta unelmiaan.
 Törmäämme eri alustoilla jatkuvasti väärään tietoon liittyen esimerkiksi terveyteemme, kehoomme tai pystyvyyteemme. Keskustelupalstojen terveysvinkit voivat aiheuttaa haitallisia toimintatapoja tai ajatusmalleja. Somen luoma kuva siitä, miten meidän kuuluisi olla, miltä näyttää ja missä ammateissa toimia voi koitua monen tytön unelmien kohtaloksi.
 Plan International selvitti, miten verkossa leviävä väärä tai harhaanjohtava tieto vaikuttaa tyttöjen elämään.  Kyselytutkimukseen osallistui 26 000 tyttöä ja nuorta naista ympäri maailmaa . Yhdeksän kymmenestä kertoi väärän tiedon vaikuttaneen negatiivisesti elämäänsä.
 Somen luomat paineet ja epäluotettavilta sivustoilta, esimerkiksi epäammattimaisista terveysblogeista löytyvä virheellinen tieto aiheuttaa paljon epävarmuutta. Tiedonpuute esimerkiksi omista oikeuksista voi johtaa jopa väkivallan tai seksuaalirikoksen uhriksi joutumiseen. Maailmalla tytöt voivat myös joutua liian varhain naimisiin ja jättämään koulun kesken, jos heillä ja heidän yhteisössään ei ole tarpeeksi tietoa tyttöjen oikeuksista.
 Ulkonäköön sekä käyttäytymiseen liittyvien haitallisten normien  ja sukupuolistereotypioiden takia iso osa tytöistä kokee olevansa liikaa: liian iso, liian pieni, turhan äänekäs tai hiljainen, laiska tai raju ja vähän joka tavalla vääränlainen. Tässä perinteisellä journalistisella medialla on myös vastuunsa kannettavana. Jos naispoliitikkojen vaatteista uutisointi on tärkeämpää kuin heidän mielipiteensä, voi moni tyttö kokea omat urahaaveensa turhiksi ja mielipiteensä hyödyttömiksi.
 Väärä ja haitallinen informaatio estää monia tyttöjä toteuttamasta unelmiaan. Tähän on saatava muutos.
 Keitä haastatellaan asiantuntijoina?
 Tänä vuonna kansainvälisen tyttöjen päivän  teemana on  tytöt ja tieto.  Journalistisen median rooli tiedonvälittäjänä on yhä nykymaailmassakin todella tärkeä. Lapsilla ja nuorilla sukupuoleen katsomatta on oikeus saada luotettavaa tietoa ja nähdä mediassa moninaista kuvaa ihmisyydestä.
 Uutismediallakin on vielä tasa-arvotyötä tehtävänä. Keitä haastatellaan asiantuntijoina? Miten naiset ja tytöt näkyvät ja mitä he tekevät uutiskuvissa? Journalistinen media voi rikkoa tyttöyden muotteja nostamalla sivuunvetäytyjiä aktiivisiksi toimijoiksi sekä tuoda mahdollisimman monenlaisia tyttö- ja naisesikuvia kanaviinsa yhä enemmän.
 Suuret mediatalot voisivat  myös ottaa tyttöjä mukaan tiedon tuottamiseen ja kysyä suoraan heiltä, minkälaisen tiedon jakaminen on milläkin hetkellä tärkeää. Nostamalla juuri tyttöjen omaa ääntä ja mielipiteitä kuuluviin, syntyy enemmän juuri heille oleellista tietoa. Näin saataisiin tiedonhausta tehtyä heillekin mahdollisimman toimivaa.
 Uutismedian ammattilaisilla on todella hyvä medialukutaito. He tietävät, miten tarkistaa faktat ja tunnistaa disinformaatio. Näitä taitoja kannattaisi jakaa yhä enemmän nuorten kanssa työskenteleville tahoille sekä suoraan nuorille. Opetuksen kautta tietämys esimerkiksi verkossa liikkuvasta väärästä tiedosta lisääntyy, ja nuoret oppivat tunnistamaan valeinformaation paremmin. Mis- ja disinformaation tunnistaminen lisää nuorten itseluottamusta ja auttaa uskomaan omiin mielipiteisiin ja näkemyksiin.
 Muutokseen tarvitaan  meidät kaikki. Tytöt ovat vahvoja, itsevarmoja ja valmiita tavoittelemaan unelmiaan, kunhan kukaan ei estä heitä.
 Tyttöjen vapautuminen ei ole keneltäkään pois. Päinvastoin, se hyödyttäisi sekä tyttöjä että ihan kaikkia muitakin.
 Meeri Havumäki
 Kirjoittaja on 17-vuotias lukiolainen Jyväskylästä, joka tuuraa Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnan vastaavaa päätoimittajaa kansainvälisen tyttöjen päivän kunniaksi.
 Näkökulmasta voi keskustella 12.10. klo 23.00 saakka.

Vastaavalta päätoimittajalta: Uutismedioillakin on vielä tasa-arvotyötä tehtävänä


Summary: EU saisi maailmalla aikaan parempia tuloksia, jos se olisi oikeasti kiinnostunut muiden maiden tarpeista, sanoo arvostettu EU-ulkopolitiikan tutkija.

Afganistanin romahtaminen Talibanin käsiin pani vauhtia Euroopan turvallisuuskeskusteluun.
 Miksi EU jäi evakuoinneissa täysin Yhdysvaltojen ja Naton sotilaallisen voiman varaan? Miksi Britannia, Yhdysvallat ja Australia jättivät EU:n sivuun puolustusliitostaan Aukusista? Tarvitsisiko EU oman armeijan kriisitilanteita varten?
 Myös Malin tilanteen  paheneminen  on noussut esiin. Siellä EU-joukot eivät ole kyenneet parantamaan turvallisuutta, vaikka joukkojen määrää on lisätty.
 Kysyimme asiantuntijalta, mitä EU:n pitäisi tehdä.
 Belgialainen professori  Stephan Keukeleire  on tutkinut EU:n ulkopolitiikkaa yli 20 vuoden ajan, ja on alan arvostetuimpia tutkijoita. Hän on laajasti käytössä olevan  The Foreign Policy of the European Union  -perusteoksen toinen kirjoittaja.
 Yle haastatteli Keukeleirea tämän työpaikalla Leuvenin yliopistossa Brysselin kupeessa.  Kysymykset alla tummalla , vastaukset tavallisella tekstillä.
 Stephan Keukeleire työskentelee Leuvenissa yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa, joka rankattiin viime vuonna The Timesin vertailussa Euroopan viidenneksi parhaaksi. KU Leuven
 Mitä mieltä olet viime aikojen keskustelusta?
 En ymmärrä, miksi Ranskan tai muiden EU-maiden pitäisi olla ärtyneitä Yhdysvaltojen, Australian ja Britannian solmimasta puolustusliitosta. En myöskään usko, että muut EU-maat ovat halukkaita antamaan Australialle turvatakuita.
 Pikemminkin EU-maiden pitäisi olla tyytyväisiä siihen, etteivät he ole mukana. Muuten EU-maiden pitäisi olla huomattavasti tiukemmin Yhdysvaltain linjalla Kiinan suuntaan, mikä ei välttämättä palvele EU:n etuja.
 Puhutaan siitä, kuka on voimakkain. Onko se hyvä näkökulma?
 On sillä merkitystä. Blokkien välinen kilpailu on kiristynyt. Mutta vain Kiinan, Yhdysvaltain ja EU:n voimakilpailuun tuijottaminen ei riitä, sillä maailma on paljon monimutkaisempi.
 Kyse on myös siitä, kuka pystyy aidosti vaikuttamaan muihin kansoihin. Onko meillä oikeasti tarjota jotain ihmisille Valko-Venäjällä, Tunisiassa tai Egyptissä? Tässä EU on pitkälti epäonnistunut, myös silloin kun se vielä oli voimakas.
 "Oli voimakas." Ei ole enää?
 Noin 15–20 vuotta sitten EU:lla oli enemmän vaikutusvaltaa. Silloin ajateltiin vielä että EU on erilainen, että se pystyy vaikuttamaan muihin maihin niin, että niistä tulee askel askeleelta eurooppalaisempia ja ne niiden arvot muuttuvat lähemmäs meidän arvojamme.
 Mutta tilaisuus hyödyntää tätä voimaa meni sivu suun. Turkissa  Recep Tayyip Erdoğanin  hallinto teki 2000-luvun alussa paljon uudistuksia, mutta kun EU:lta ei koskaan tullut positiivista vastakaikua, se muutti suuntaansa. Samoin kävi Venäjän kanssa. EU ei pystynyt tarjoamaan Venäjän johtajille kommunismin kaatumisen jälkeen mitään sellaista, joka olisi kääntänyt suunnan.
 Naapurit, joihin EU ei ole saanut otetta: Recep Tayyip Erdoğanin (vas.) johtama Turkki ja Vladimir Putinin johtama Venäjä. VLADIMIR SMIRNOVSPUTNIK/KREMLIN POOL / EPA
 EU:ta sanotaan pehmeän voiman käyttäjäksi. Kumpi on tärkeämpää, pehmeä vai kova voima?
 Jos kovaa voimaa käytetään, on tärkeää olla muitakin työkaluja, joilla voidaan vaikuttaa voimankäytön jälkeen. Kyse ei ole lopputuloksesta vain meidän kannaltamme, vaan ennen kaikkea paikallisten ihmisten.
 Kovan voiman käytön ongelma on, että se usein vähentää turvallisuutta. Tätä eivät Nato tai EU-maat ole oppineet. Sotilaalliset operaatiot Afganistanissa, Irakissa, Libyassa tai Malissa eivät ole johtaneet millään tavoin hyviin lopputuloksiin, mutta sitä emme kaikesta päätellen ole oppineet.
 Pitäisikö EU:n siis ymmärtää muuta maailmaa paremmin?
 Ehdottomasti. Ellei EU:ssa ymmärretä, millaista ihmisten arki, toiveet tai kulttuuri ovat muissa maissa, heihin on vaikea vaikuttaa millään tavalla.
 Yksi tapa, jolla EU voisi onnistua, olisi muuttaa vaikkapa kauppapolitiikkaansa niin, että se palvelee eurooppalaisten etujen lisäksi paikallisia etuja. EU näkee maailman liiaksi omasta modernista talouskeskeisestä näkökulmastaan, ja unohtaa miten erilaisissa todellisuuksissa muualla saatetaan elää.
 Mutta onhan Eurooppa silti esimerkki?
 Voi olla. Mutta kun tänne haluttaisiin muuttaa, se muuttuukin ongelmaksi. Mitä houkuttelevampi Eurooppa on, sitä enemmän poliitikot hermostuvat.
 EU onnistui siinä, että se sai naapurustonsa eli itäisen Keski-Euroopan maat laajentumisen kautta kutakuinkin tasapainoon. Tästä EU voi olla ylpeä. Tätä voidaan verrata Yhdysvaltoihin, jolla ei ole ikinä ollut mitään positiivista vaikutusta omien naapuriensa eli Meksikon ja Keski-Amerikan kaaokseen.
 Tähän johti yritys vakauttaa Afganistania Nato-sotilasoperaation voimalla. Evakuointikaaosta Kabulin lentoasemalla elokuun lopussa, kun Taliban oli jo palannut valtaan. STELLA Pictures / AOP
 Miten EU voisi lisätä vaikutusvaltaansa?
 Yhtä dominoivaa johtajaa ei enää ole. Kiina voi johtaa jossain asiassa, ja Yhdysvallat, Venäjä tai EU:kin jossain toisessa.
 Tärkeintä on osata joustavasti luoda erilaisiin kriiseihin erilaisia kumppanuuksia. Tätä varten EU:n pitäisi oppia ymmärtämään paremmin muiden intressejä, sekä demokraattisia että ei-demokraattisia.
 Pitäisikö EU:n siis toimia myös ei-demokraattisten maiden kanssa?
 EU välittää demokratiasta vain joissain tilanteissa ja joidenkin maiden kohdalla. Emme me välitä Qatarin tai Saudi-Arabian demokratiakysymyksistä, emmekä siitä että jalkapallon MM-kisat pidetään ensi vuonna epädemokraattisessa maassa.
 EU:n pitäisi keskittyä enemmän päätavoitteisiin, kuten alueelliseen vakauteen Lähi-idässä tai Afrikassa, tai ilmastonmuutokseen tai terveysaiheisiin. Keitä ovat ne kumppanit, joiden kanssa vaikkapa näissä asioissa voidaan oikeasti päästä tavoitteisiin?
 Mitä tämä tarkoittaa?
 EU:n pitäisi olla nöyrempi ja todistaa muille maille, että se voi olla hyödyllinen ja luotettava kumppani.
 Voit keskustella aiheesta tiistaihin 12.10. kello 23:een asti.
 Lue lisää:
 EU:n ponnistuksista Malin vakauttamiseksi ei ole jäänyt kovin paljon käteen, arvioi saksalainen Sahel-asiantuntija Ylelle
 Analyysi: Ranska raivostui, kun Yhdysvallat "torpedoi" sen sopimuksen Australian kanssa – Euroopan sivuuttamisella voi olla isot seuraukset
 Olli Rehn ja muut EU:n avainhenkilöt ajoivat Turkkia unionin jäseneksi – nyt he kertovat ensi kertaa väännöstä kulisseissa, "yksi EU:n suurimmista virheistä"

EU virittelee yhteistä armeijaa, mutta sen pitäisi ensin oppia virheistään: "Onko meillä oikeasti tarjota jotain ihmisille Valko-Venäjällä?"


Summary: Poliisi tutkii perjantain ja lauantain välisenä yönä tapahtunutta onnettomuutta törkeänä liikenneturvallisuuden vaarantamisena ja kuolemantuottamuksena.

Parkanossa tapahtui perjantain ja lauantain välisenä yönä ulosajo, jossa menehtyi autossa matkustajana ollut nuori mies. Ulosajo tapahtui puolenyön aikaan Karttiperäntiellä.
 Poliisi kertoo tiedotteessa, että kolme autossa ollutta miestä kuljettettiin onnettomuuspaikalta Tampereelle sairaalaan. Yksi heistä menehtyi myöhemmin sairaalassa.
 Kaksi muuta autossa ollutta miestä, joista toinen auton kuljettaja, selvisivät tiettävästi suhteellisen lievillä vammoilla. Autossa olleet olivat iältään 17–20-vuotiaita.
 Onnettomuus sattui Karttiperäntiellä, kun auto oli ollut tulossa Lylynevan suunnasta kohti Jaakkolankylää ja ajautunut kaarteessa ulos tieltä. Ulosajon jälkeen auto sinkoutui useiden kymmenien metrien päähän katolleen metsään.
 Loukkaantuneita on päästy alustavasti puhuttamaan. Poliisi tutkii tapahtunutta törkeänä liikenneturvallisuuden vaarantamisena ja kuolemantuottamuksena.
 Poliisi tiedotti perjantaina sattuneesta onnettomuudesta maanantaina.
 Lisää Pirkanmaan uutisia  Ylen nettisivuilla  ja  Yle Areenassa . Kuuntele, katsele ja lue mitä lähelläsi tapahtuu.

Nuori matkustaja menehtyi auton ulosajossa Parkanossa


Finanssivalvonta ilmoitti maanantaina, ettei se enää jatka vakuutusyhtiöille annettua suositustaan pidättäytyä voitonjaosta sekä muuttuvasta palkitsemisesta. Finanssivalvonnan mukaan sen päätös perustuu taloudellisen tilanteen paranemiseen ja epävarmuuden pienenemiseen.
 Päätöksessä huomioitiin Euroopan keskuspankin (EKP) heinäkuun lopulla tekemä vastaava päätös olla jatkamatta suositusta luottolaitosten voitonjaon rajoittamisesta syyskuun lopusta eteenpäin.
 Finanssivalvonta kertoo odottavansa, että vakuutusyhtiöt huomioivat jatkossakin osinkoja suunnitellessaan ja toiminnassaan koronapandemian pitkittymisen aiheuttamat riskit. Yhtiöiden olisi arvioitava pääomien tarve, liiketoimintamalliensa kestävyys sekä toimintaan sisältyvät riskit.

Finanssivalvonta antaa vakuutusyhtiöille jälleen vapaat kädet osingonjakoon


Summary: Poliisille on tehty tapahtuneesta ilmoitus. Poliisi ja metsästysseuran petoyhdyshenkilö ovat käyneet paikalla.

Suden ja koiranulkoiluttajan kohtaamisessa susi on mahdollisesti purrut ihmistä lauantaina Etelä-Pohjanmaalla. Kohtaaminen on tapahtunut tiettävästi Lauhanvuoren alueella, kun ihminen on mennyt suden ja koiran väliin.
 – Asiasta on tullut poliisille ilmoitus viikonloppuna, vahvistaa Pohjanmaan poliisin viestintäpäällikkö  Mikael Appel .
 Poliisi on ollut sunnuntaina tapahtumapaikalla suorittamassa tutkintaa yhdessä suurriistavirka-avun suurpetohenkilöiden kanssa. Tutkinnassa ei ole löydetty suden jälkiä.
 Pohjanmaan poliisin mukaan sunnuntaina suoritettua paikkatutkintaa vaikeutti alueella koko yön kestänyt tihkusade. Lisäksi viikonloppuna käynnistyi hivenmetsästys myös tapahtuma-alueella, jonka johdosta tapahtuma-alueella on ollut runsaasti liikehdintää sunnuntai aamun aikana.
 Poliisi jatkaa asian selvittämistä yhdessä Suurriistavirka-avun kanssa, eikä tiedota tässä vaiheessa asiasta enempää
 Iltalenkillä vastaan
 Poliisin saaman tapahtumakuvauksen mukaan lauantai-iltana Kauhajoen Muuraississa tavanomaisella lenkillä isäntänsä kanssa ollut koira on alkanut murista ja tempaissut itsensä irti taluttimisesta. Samassa koiranulkoiluttaja oli havainnut edessään eläimen hahmon. Eläin oli hyökännyt miestä kohti, jolloin tämä oli saanut kätensä vartalon eteen.
 Poliisin mukaan omin avuin kotiinsa päässeen miehen vammat ovat lievät, kun otetaan huomioon, että selvitetään mahdollista suurpedon aiheuttamaa hyökkäystä.
 "Periaatteessa mahdollista"
 Kauhajoen metsästysseuran puheenjohtaja, Suupohjan susireviirityöryhmän puheenjohtaja  Jarkko Latvanen  tietää, että alueen petoyhdyshenkilö ja poliisi ovat käyneet tutkimassa ilmoitettua tapahtumapaikkaa.
 Lauhanvuoren maasto on kuivaa ja, kun luntakaan ei ole, on mahdollista, että jälkien tutkimisesta ei ole selvinnyt mitään varmaa.
 Lauhanvuoren kansallispuisto on Kauhajoki-Isojoki -alueella Etelä-Pohjanmaalla. Tällä Suupohjan alueella on susia, joten Latvasen mukaan on periaatteessa mahdollista, että ihmisen ja suden yhteentörmäyksiä voi tapahtua.
 Lue seuraavaksi :  Kolmasosa Suomen susista elää pohjalaispitäjissä tuoreen jälkilaskennan perusteella

Suden epäillään purreen ihmistä Lauhanvuorella Etelä-Pohjanmaalla – poliisi selvittää, metsästysseuran mukaan periaatteessa mahdollista


Summary: Neuvottelujen piirissä on Suomessa noin 210 tehtävää. Stockmann tavoittelee neljän miljoonan vuosisäästöjä.

Tavarataloyhtiö Stockmann aloittaa yhteistoimintaneuvottelut, joiden piirissä on Suomessa noin 210 tehtävää. Vähennystarpeeksi yhtiö kertoo enintään 60 tehtävää.
 Stockmannin tavarataloliiketoiminnan nykyorganisaatiosta lakkaa arviolta 105 tehtävää, ja uusia tehtäviä on suunnitteilla arviolta 45.
 – Tavoitteena on sujuvoittaa prosesseja poistamalla päällekkäisyyksiä toimintojen ja eri maiden välillä sekä madaltamalla hierarkiaa, mikä nopeuttaa ja parantaa palveluamme sekä karsii kiinteitä kustannuksia, Stockmannin transformaatiojohtaja  Mikko Huttunen  sanoo yhtiön tiedotteessa.
 Suunnitteilla oleva toimintamalliuudistus koskee koko Stockmann-divisioonan henkilökuntaa kaikissa kolmessa toimintamaassa, ja uudistuksen vaikutukset ulottuvat toteutuessaan kaikkiin toimintamaihin.
 Yt-neuvottelut käynnistyvät perjantaina, ja toimenpiteiden toteutus käynnistetään ensi vuoden ensimmäisellä neljänneksellä. Remontti koskee koko Stockmann-divisioonan henkilökuntaa kaikissa kolmessa toimintamaassa, eli Suomen ohella Virossa ja Latviassa.
 Stockmannin suunnittelemilla leikkauksilla arvioidaan saavutettavan liki neljän miljoonan euron vuosittaiset säästöt.
 Stockmann-divisioona työllistää yhteensä reilut 1 700 ihmistä, joista Suomessa työskentelee 1 120. Virossa työntekijöitä on 366 ja Latviassa 249. Koko Stockmann-konserni työllistää yli 5 900 ihmistä 19 maassa.

Stockmann aloittaa yt-neuvottelut – vähennystarve enintään 60 työpaikkaa


Summary: Laajalla opiskelijakyselyllä saadaan muun muassa vertailutietoa siitä, miten opintotuella pärjää eri kaupungeissa. Tutkimuksen toteuttaa  Opiskelun ja koulutuksen tutkimussäätiö Otus.

Viiden yliopiston ylioppilaskunnat ovat tilanneet laajan kyselyn opiskelijoiden toimeentulosta. Kysely tehdään Itä-Suomen, Jyväskylän, Tampereen ja Turun yliopistojen sekä Åbo Akademin opiskelijoille. Tutkimuksen totuttaa Opiskelun ja koulutuksen tutkimussäätiö Otus.
 Toimeentulotutkimuksella halutaan selvittää, millaisia tulonlähteitä opiskelijoilla on, miten hyvin heidän rahansa riittävät ja miten taloudellinen tilanne vaikuttaa opiskelijoiden hyvinvointiin. Samalla saadaan vertailutietoa siitä, miten opintotuella pärjää eri kaupungeissa.
 Vastaavan tyyppinen toimeentulokysely tehtiin pääkaupunkiseudun yliopisto-opiskelijoille kolme vuotta sitten, syksyllä 2018.
 Tampereen ylioppilaskunnan TREY:n sosiaalipoliittinen asiantuntija  Ilona Taubert  sanoo, että ylioppilaskunnissa ei ole tällä hetkellä riittävästi tietoa opiskelijoiden toimeentulosta.
 – Toki Kelan tilastoista selviää, miten iso osa opiskelijoista nostaa opintotukea tai kuinka moni saa toimeentulotukea. Mutta siitä, miten paljon opiskelijat käyvät töissä tai saavat rahallista tukea esimerkiksi vanhemmilta, ei tiedetä.
 Opintoraha ja asumistuki ei riitä
 Ylioppilaskuntia kiinnostaa myös, mitä opiskelijat ajattelevat opintolainasta ja miten turvallisena tulonlähteenä se nähdään.
 Omassa työssään Taubert kohtaa opiskelijoita, joilla on vaikeuksia saada rahansa riittämään. Hänen mukaansa rahahuolet aiheuttavat opiskelijoille todella paljon huolta ja stressiä.
 – Opintoraha, reilut 250 euroa, on tosi matala, vaikka siihen tulee asumistuki päälle. Itselläni ainakin on sellainen oletus, että kyllä opiskelijan pitää yrittää saada muitakin tuloja.
 Taubertin mukaan ylioppilaskunnat toivovat vastauksia myös niiltä, jotka kokevat taloudellisen tilanteensa hyväksi.
 – Totta kai toivomme, että kaikki opiskelijat vastaisivat. Niin saataisiin mahdollisimman monipuolinen ja todenmukainen kuva tilanteesta.
 Kyselytutkimus toteutetaan verkossa lokakuussa, ja  siihen pääsee vastaamaan  muun muassa Tampereen ylioppilaskunnan verkkosivujen kautta. Tutkimuksen tulokset valmistuvat alkuvuodesta.
 Lue myös:
 Opiskelijoiden tulorajat ovat jääneet jalkoihin, mutta onko niiden nostaminen ja töihin kannustaminen oikea ratkaisu? Kelan päällikkö epäilee
 Opiskelijat toivovat, että opintotuen tulorajojen korotus jäisi pysyväksi – nyt työtunnit pitää laskea tarkkaan, jos haluaa pitää tuet
 Kun muu Suomi lomailee, moni opiskelija ryhtyy kokopäivätöihin – Noona Kantomaa, 23, piti viikon loman viimeksi kaksi vuotta sitten

Viisi ylioppilaskuntaa kysyy opiskelijoiden toimeentulosta – TREY:n asiantuntija: Huono rahatilanne aiheuttaa paljon huolta ja stressiä


Summary: Tanskalaisrikollinen houkutteli suomalaispoliisit erikoiseen peliin ja joutui syytteeseen Viking Sallyn murhajutussa. Poliisitutkinnassa tehtiin useita hämmentäviltä vaikuttavia ratkaisuja.

Tuolilla istuu huolitellusti pukeutunut mies. Häntä uhkaa elinkautinen vankeusrangaistus murhasta. Mutta mies vain hymyilee.
 Miten toivot tämän jutun päättyvän, toimittaja kysyy.
 – En toivo, tiedän, miten tämä päättyy. Tämä päättyy niin, että minut vapautetaan syytteistä, mies vastaa.
 Mies on tanskalainen  Herman Himle . Viime kesänä Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa puitiin sitä, onko Himle syyllinen Viking Sally -laivalla tapahtuneeseen murhaan ja murhan yritykseen.
 Teossa sai surmansa 20-vuotias  Klaus Schelkle . Henkiin jäänyt  Bettina Taxis  kärsii elinikäisistä fyysisistä ja henkisistä vammoista.
 Tekijä on ollut yksi suomalaisen rikoshistorian suurimpia mysteerejä. Tapauksen poikkeuksellisuutta korostaa se, että syytteet nostettiin yli kolme vuosikymmentä teon jälkeen.
 Käräjäoikeus totesi murhasta syytetyn Herman Himlen syyttömäksi. Tuomiosta on valitettu hovioikeuteen.
 Oikeudenkäynnin aikana Himle antoi haastattelun Tanskan yleisradioyhtiölle, jonka kanssa MOT on tehnyt yhteistyötä.
 Nauhalla esiintyy itsevarma ja virnuileva mies.

 MOT on tutkinut Viking Sallyn esitutkinta- ja oikeudenkäyntimateriaalia. Tässä jutussa kerrotaan, miksi selvittämätön tapaus nostettiin taas pintaan ja valotetaan poliisin työskentelyn ongelmia, jotka osaltaan johtivat Himleä vastaan nostettujen syytteiden kaatumiseen.
 Nuori sankari
 Vuonna 1987 Herman Himle oli 18-vuotias partiopoika, tuolloin nimeltään  Thomas Nielsen . Juuri Nielsen ja kolme muuta partiolaista löysivät pahoinpidellyt saksalaiset Viking Sallyn helikopterikannelta.
 Thomas kertoi poliisille auttaneensa uhreja. Hän kertoi jopa avustaneensa pahoin loukkaantuneen Bettina Taxisin portaita pitkin alemmalle kannelle saamaan apua.
 Thomas oli sankari.
 MOT sai haltuunsa videon, jossa poliisi puhuttaa häntä Turun terminaalissa vuonna 1987.
 Videolla tilanne vaikuttaa kaoottiselta. Uhrit löytäneen tärkeän todistajan sijaan äänessä on lähinnä partioryhmän johtaja. Hän solkkaa vastauksia Thomasin puolesta ja yrittää auttaa kielimuurin kanssa.
 – Olisiko meidän parempi puhua englantia, partionjohtaja kysyy naurahtaen poliisilta.
 Poliisia kiinnostavat etenkin Thomasin tiedot laivalla liikkuneista "punkkareista".
 Vuosien kuluessa poliisi kuulee yli 1000:ta henkilöä. Rikos jää kuitenkin selvittämättä.
 Jymyvinkki Tanskasta
 Vuosi 2014. Viking Sallyn tapaus mietityttää turkulaista poliisimiestä. Olisiko murhamysteerin ratkaisemiseksi tehtävissä vielä jotakin? Hän on tarkistanut asiaa koskevan vinkin, mutta se ei johda mihinkään. Turkulaispoliisi käy myös omasta ehdotuksestaan Saksassa kuulemassa Bettina Taxisia, laivalla murhatun Klaus Schelklen tyttöystävää. Taxis ei kuitenkaan halunnut muistella tapahtumia.
 Reissusta palaavaa poliisia odottaa kuitenkin Keskusrikospoliisin välittämä kuohuttava tieto Tanskasta. Se koskee uhreja vuosikymmeniä sitten auttanutta Thomas Nielseniä. Tanskan poliisin uusien tietojen valossa Nielsenin sankaritarina alkoi näyttää epäilyttävältä.
 Vuosien saatossa lommoposkisesta partiolaisesta on sukeutunut Herman Himle. Hän on rikollinen, joka on viettänyt lähes puolet elämästään eri vankiloissa.
 Himle oli lähettänyt ex-vaimolleen tekstiviestejä, jotka poliisi sai tietoonsa. Viesteissä uhreja auttaneesta partiopojasta piirtyy uudenlainen kuva.
 Tanskan poliisi kuulusteli myös Himlen pitkäaikaista ystävää, joka oli tutustunut tähän vankilakuorossa. Ystävän mukaan Himle oli kertonut tappaneensa kaksi saksalaista laivalla paljaan taivaan alla.
 Vihdoin käsillä oli ehkä jotain ratkaisevaa: mahdollisen murhaajan tunnustus lähes 30 vuotta ratkaisemattomana olleeseen rikokseen.
 Alkaa kahden turkulaispoliisin matka Tanskaan.
 Yhteys löytyy
 Poliisit tapaavat Herman Himlen vankilassa Kööpenhaminassa elokuussa 2016. Tanskalaiskollega pitää olosuhteita vaikeina. Himle istuu tutkintavankeudessa ja on syvästi kaunainen poliiseille liittyen toisessa rikosasiassa sattuneisiin tapahtumiin.
 Turkulaispoliisien ja Himlen tapaaminen alkaa kuitenkin lupaavasti.
 Epäluuloiselle Himlelle luvataan, että tilaisuutta ei videoida. Alkukankeuden jälkeen juttu alkaa luistaa. Poliisit keskustelevat Himlen kanssa hänen koirastaan ja videopalvelu Youtubeen lataamasta musiikkivideosta. Siinä Himle laulaa, ettei enää koskaan palaa vankilaan.
 Poliisit kertovat Himlelle käyneensä tapaamassa henkiin jäänyttä Bettina Taxisia. He näyttävät Himlelle Taxisin kuvaa ja kertovat, miten nainen kärsii edelleen veriteon seurauksista.
 Poliisien mukaan Himle selvästi liikuttuu Taxisin kohtalosta.
 Myös poliisit tuntuvat liikuttuneen kovia kokeneen Himlen elämäntarinasta.
 Mutta sitten vankilassa alkaa Herman Himlen erikoislaatuinen peli.
 Kuonavasara mainittu
 Yksi Viking Sallyn murhan monista selvittämättömistä asioista liittyy tekovälineeseen. Alkuperäisessä tutkinnassa poliisi ei koskaan saanut selvitettyä, millä henkirikos tehtiin.
 Tapaamisen aikana Himle alkaa vihjalla, että on olemassa puuttuva palanen. Pian hän mainitsee työkalun nimeltä kuonavasara.
 Poliisi tajuaa, että kuonavasara sopisi hyvin yhteen uhrien vammojen kanssa. Nyt Turun poliiseilla oli syy epäillä, että Himle tiesi Viking Sallyn murhasta jotain mitä vain murhaaja voisi tietää.
 Maininta kuonavasarasta on yksi keskeisimmistä seikoista, jotka lopulta johtavat syytteisiin Himleä vastaan.
 Lopulta Tanskan matkalta tarttui mukaan jotain vielä merkittävämpää: Suora tunnustus syyllisyydestä Viking Sallyn veritekoon.
 Tunnustus pihalla
 Suomalaispoliisit tapasivat Himlen kahden päivän aikana kolme kertaa. Ensimmäinen oli vapaamuotoisempi tapaaminen, seuraavana päivänä käytiin virallinen kuulustelu.
 Kolmas tapaaminen oli heti kuulustelun jälkeen vankilan pihalla. Vasta tuolloin Himle tunnusti suoraan olevansa murhaaja, aiemmissa tapaamisissa hän oli vahvasti vihjannut niin. Suoran tunnustuksen kuuli vain toinen suomalaispoliiseista.
 Himlen tarina vaikutti vakuuttavan poliisin.
 Epäilty hiljenee
 Tieto mahdollisesta murha-aseesta ja suora tunnustus. Turkulaispoliisien Tanskan reissu vaikuttaa menestykseltä.
 Vuonna 2016 käynnistyneen esitutkinnan läpikäynti paljastaa kuitenkin ongelmia poliisin toiminnassa.
 Ensimmäinen ongelmista koskee Himlen oikeuksien toteutumista kuulusteluissa. Himlellä ei ollut mukanaan avustajaa yhdessäkään näissä kolmessa kuulemisessa suomalaispoliisien kanssa. Avustajan tehtävä on informoida epäiltyä tämän oikeuksista ja taata, että tämän itsekriminointisuoja toteutuu. Sillä tarkoitetaan oikeutta olla todistamatta itseään vastaan.
 Toinen ongelmista koskee keskeisintä poliisin ja Himlen keskustelua, jonka aikana Himle poliisin mukaan tunnusti syyllisyytensä. Teon suora tunnustaminen tapahtui Himlen vaatimuksesta vankilan pihalla, yhden turkulaispoliisin läsnäollessa. Sanaakaan ei nauhoitettu.
 Ongelma osoittautuu poliisille katkerasti viimeistään vuonna 2019, kun Himleä kuulustellaan jälleen.
 Tällä kertaa Himlelle oli järjestetty avustaja kuulusteluun. Juttua tutkineet turkulaiset olivat laatineet yhdeksän sivua kysymyksiä, jotka oli käännetty tanskaksi ja annettu hyvissä ajoin kuulustelijalle valmistautumista varten.
 Kuulustelu ei mennyt ihan niin kuin piti.
 Nyt Himle selitti aiempaa tunnustustaan vain poliisin provosoinniksi. Puheitaan kuonavasarasta Himle perusteli sillä, että poliisi olisi jo 80-luvulla näyttänyt hänelle kuvia mahdollisista tekovälineistä.
 Omituiset "kuulustelut"
 Suomalaispoliisien kertomukset tapaamisista Himlen kanssa kirjataan esitutkinnan aikana tehtyyn kuulustelupöytäkirjaan, johon poliisit merkitään todistajan rooliin.
 Tosiasiassa turkulaisia poliiseja ei kuitenkaan ole kuulusteltu. Poliisit ovat vain käyttäneet kuulustelupöytäkirjaa muistion pohjana ja kirjanneet itse ylös muistikuvansa tapahtumista.
 Muistelut laadittiin vuoden 2020 huhtikuussa – kun tapahtumista oli kulunut neljä vuotta. Vasta tuolloin poliisi kirjasi vankilan pihalla kuullun Himlen suoran tunnustuksen ylös.
 Ajan kuluminen ja muistikuvien hämärtyminen voivat selittää työparin kertomuksista löytyvän selkeän ristiriidan.
 Kuten todettua, Himle tunnusti teon suoraan vain yhden suomalaispoliisin läsnäollessa vankilan pihalla. Himle kertoi muun muassa siitä, että pian hänen iskettyään uhreja kuonavasaralla, paikalle juoksi ruotsalaisia partiopoikia. Himle kertoo olleensa onnekas, sillä ilman partiopoikien ilmaantumista hän olisi ehtinyt ryöstää uhrit ja jäänyt kiinni hallussaan heidän omaisuuttaan.
 Tätä keskustelua poliisin työpari ei kuule, sen hän itsekin myöntää. Silti hän kuvailee omassa kertomuksessaan lähes samoin sanoin, kuinka Himle kertoo partiopoikien saapumisesta ja siitä, kuinka onnekas hän oli.
 Miten tämä on mahdollista, kun hän ei kuullut sitä, mitä Himle vankilan pihalla kertoi?
 Tämän poliisin mukaan Himle olisi kertonut partiolaisista ja hyvästä onnestaan jo päivää aikaisemmin. Vankilan pihalla Himlen tunnustuksen kuulleen poliisin kertomuksen perusteella Himle ei kuitenkaan puhunut sanaakaan tästä asiasta edellisen päivän tapaamisessa.
 Molempien kertomukset eivät voi olla totta.
 Poliisin kertomusten johdonmukaisuus on olennainen asia. Syyttäjä on valittanut asiasta hovioikeuteen ja vetoaa siihen, että poliisien on saatava kertoa Tanskan tapahtumista ja Himlen tunnustuskuulustelut on otettava huomioon. Käräjäoikeus määräsi nämä käyttökieltoon.
 Myös Tanskan ja Suomen poliisin yhteistyössä on ollut ongelmia. Turkulaispoliisi syyttää Himlen kuulustelussa mukana ollutta tanskalaiskollegaansa siitä, että hän näpräsi kännykkäänsä, eikä kirjannut Himlen sanomisia riittävän huolellisesti ja yksityiskohtaisesti ylös.
 Himlen kahdesta virallisesta kuulustelusta teetettiin kummastakin pöytäkirjat, jotka käännettiin suomeksi. Käännöksissä oli vakavia puutteita: asiavirheitä, epätarkkuuksia, jopa kokonaisia lauseita puuttui. Suomen poliisi käännätti pöytäkirjat lopulta peräti kolme kertaa.
 "Sillä sipuli"
 Himleä kuulusteltiin ensimmäisen kerran avustajan kanssa vasta kolme vuotta sen jälkeen, kun hän oli tunnustanut murhan. Jutun tutkinnanjohtaja  Veli-Matti Soikkeli  selittää viivettä muun muassa sillä, että jutun päätutkija oli opintojen takia poissa töistä. Mutta eikö toinen tutkijoista olisi voinut käydä tekemässä kuulustelun?
 – Ei sinne yhtä henkilöä kuitenkaan laiteta, yhdessä he sitä hoitivat. Kyllä maailmassa jossittelua riittää, miksi joku asia on niin tai noin. Että asia olisi eri tavalla hoitunut, jos olisi aikaisemmin menty. Se on pelkkää jossittelua.
 Soikkelin mukaan Himlen tunnustusta ei kirjattu ylös heti tapahtuman jälkeen, sillä kyseessä ei ollut virallinen kuulustelu.
 Himleä tapaamassa olleet suomalaispoliisit ovat Viking Sally -jutussa tärkeitä todistajia. Tästä huolimatta heitä ei  kuulusteltu  , vaan poliisit kirjoittivat itsenäisesti muistikuvansa tapahtumista ylös lähes neljä vuotta tapahtumien jälkeen.
 – Ei tolla sinänsä ole mitään merkitystä, että onko toinen kuulustelemassa, vai antaako henkilö itse lausunnon. Ei tuo ole olennaista näytöllisesti, että mikä painoarvo on.
 Mutta jos todistajana olisi kuka tahansa muu kuin poliisi jossain toisessa tapauksessa, niin eihän niissäkään anneta henkilöille kynää ja paperia, että kirjoitat itse niin kuin muistat. Siinähän on poliisi kuulustelemassa.
 – On niitäkin ollut, että on itse annettu lausuntoja. Pöytäkirjan lisänä niin, että todistaja on pannut itse ylös asioita. Mutta se on sillä tavalla tehty ja sillä sipuli. Ei se siitä mihinkään muutu.
 Suomen poliisi ei missään vaiheessa esittänyt Herman Himleä vangittavaksi, vaikka häntä epäiltiin todennäköisin syin murhasta.
 – No se vaatii aikamoisia…ihmettelyä riittää tässä maailmassa paljonkin. Se, että henkilöä vangittaisiin ja luovutettaisiin tänne, niin siinä pitäisi olla jo niin vahva näyttö olemassa, että syyttäjä voisi nostaa syytteen, tutkinnanjohtaja Soikkeli kommentoi.
 Tunnustukset roskiin
 Poliisin näyttö Herman Himleä vastaan perustui lopulta täysin puheisiin, sillä uutta teknistä, niin sanotusti suoraa näyttöä syyllisyyden tueksi ei ollut. Syyttäjät päättivät tästä huolimatta nostaa asiassa syytteen.
 Turun käräjäoikeudessa he kokivat heti tyrmäyksen, sillä oikeus määräsi Himlen tunnustuskuulustelut käyttökieltoon eli niitä ei saanut hyödyntää todisteina. Oikeuden mukaan näin vakavassa asiassa kuultavalla olisi pitänyt olla mukana avustaja. Himlen entinen vaimo myös kieltäytyi todistamasta.
 Oikeudenkäynti oli uhrien omaisille kova paikka. Toinen 20-vuotiaana murhatun Klaus Schelklen siskoista halusi puhutella suoraan syytteeseen joutunutta.
 – Kysyn teiltä, herra Himle, tapoitteko te minun veljeni, hän kysyi.
 Oikeus totesi lopulta ratkaisussaan melko suorin sanankääntein, että Himle ei ole tunnustanut tekoja sellaisella tavalla, että hänen syyllisyytensä tulisi todistetuksi tai edes todennäköiseksi. Kuonavasarasta oikeus totesi, että syytetty ei kertonut tekovälineestä mitään sellaista tietoa, jota ei olisi voinut olla muilla kuin tekijällä. Ei ole varmuutta edes siitä, millä välineellä rikokset tehtiin.
 Tapausta mediassa kommentoineet oikeusoppineet myös muistuttivat, että pelkkä tunnustus edes oikeaoppisesti hankittuna ei olisi millään tavoin riittänyt tuomion pohjaksi.
 Pelkkää leikkiä
 Tanskan yleisradionyhtiön haastattelussa Herman Himle ei vaikuta liikuttuneelta Viking Sallyn veriteon uhrien kohtalosta. Hän ei muista edes henkiin jääneen Bettina Taxisin nimeä oikein.
 – Taxi, Bettina, jotain sinnepäin.
 Toimittaja haluaa tietää syyn siihen, miksi Himle on jatkuvasti muuttanut poliisille kertomiaan tarinoita yön tapahtumista Viking Sallylla.
 – Halusitko jollakin tavoin leikkiä poliisin kanssa, toimittaja kysyy.
 – Kyllä, tämä on leikkiä, Himle vastaa.
 – Mutta mitä sinä saat siitä irti? Muuta kuin että teet itsestäsi epäillyn tässä jutussa?
 – Entä sitten? Epäillyn? Epäiltyjä on ollut monia. Ihmisiä on käynyt asemalla antamalla itsensä ilmi. Sanomassa että se olin minä. Heidät on heitetty ulos. Minä vain olin laivalla.
 – Minä tunnen kyllä hyvin poliisihässäkän, Himle sanoo toimittajalle.
 – Joten ei se ollut minulle vaikeaa, sitä se ei ollut.
 Lue lisää:
 Lisää tutkivaa journalismia

MOT:n selvitys paljastaa ongelmia Viking Sallyn poliisitutkinnassa – murhasta epäillyn tunnustus kirjattiin ylös erikoisessa "kuulustelussa" vasta neljä vuotta myöhemmin


Lapin pelastuslaitos.
 Tornio Miukki och Torppi området. Byggnadsbrand. Hälsofarlig rök i luften. Alla i områden uppmanas hålla sig inomhus och stänga av ventilationen samt invänta meddelande om att faran är över.

Vaaratiedote Meri-Lappiin


Summary: Suomalaista keskustelukulttuuria kartoittaneessa kyselyssä 69 prosenttia kertoi arvostavansa eri mieltä olevia ihmisiä. Keskusteluissa nähtiin silti paljon ongelmia.

Monet suomalaiset näkevät perinteisen ja sosiaalisen median keskustelukulttuurin ongelmallisena. Tämä käy ilmi Erätauko-säätiön ja Ylen yhteisen Hyvin sanottu -hankkeen teettämästä kyselystä, jossa oli yli 2 200 vastaajaa.
 Vastaajista 78 prosenttia oli samaa tai täysin samaa mieltä siitä, että lähes riitelymäinen keskustelu on lisääntynyt.
 Yksittäisiä henkilöitä tuomitaan tai nostetaan tikun nokkaan liian herkästi 81 prosentin mielestä vastanneista.
 Kyselyn perusteella 63 prosenttia suomalaisista kokee Suomen keskustelukulttuurin menneen huonompaan suuntaan. 25 prosenttia katsoo keskustelukulttuurin olevan samanlainen kuin ennenkin ja 13 prosenttia sen menneen parempaan suuntaan.
 Tulokset ovat samansuuntaisia kuin vuosi sitten tehdyssä vastaavassa kyselyssä.
 Korona-aika tuonut mukanaan kiivasta keskustelua
 Erätauko-säätiön toimitusjohtaja  Laura Arikka  nostaa vastauksista esiin myös positiivisia havaintoja.
 Esimerkiksi 72 prosenttia vastaajista kertoi seuraavansa mielellään muiden keskusteluja, ja 69 prosenttia ilmaisi arvostavansa eri mieltä olevia ihmisiä.
 – Ikiaikainen taito käydä keskustelua ja tulla yhteen on, mutta tässä ajassa moni asia sitä haastaa, Arikka miettii.
 Arikan mukaan on vaikea arvioida, miten korona-aika heijastuu tuloksiin, mutta jonkinlaista vastakkainasettelun määrän kasvua se on voinut aiheuttaa.
 – Vastaajista alle 20 prosenttia katsoo, että eri tahojen välinen rakentava keskustelu olisi lisääntynyt, kun taas lähes riitelymäisen keskustelun moni näkee yleistyneen.
 Arikka katsoo korona-ajan voivan näkyä siinä, että yhä isompi osuus keskusteluista on seurattu sosiaalisesta mediasta, jossa on käyty mielipiteitä jakavaa keskustelua esimerkiksi  koronarokotteista  ja -rajoituksista.
 – Jos ei ole tasapainottavaa kokemusta hyvistä keskusteluista vaikka läheisten kanssa, voi keskustelukulttuuri näyttää erilaiselta.
 Näkemykset rokotteista ovat  saattaneet jakaa perheenjäseniä ja ystäviä .
 Yhteiskunnallinen keskustelu silti kiinnostaa
 Tuloksista välittyy myös, että yhteiskunnalliset asiat kiinnostavat suomalaisia laajasti, ja moni haluaa niistä puhua. Vain 12 prosenttia ilmaisi, että ei pidä yhteiskunnallisista asioista juttelemisesta.
 50 prosenttia kuitenkin vastasi puhuvansa yhteiskunnallisista asioista vain lähipiirinsä kanssa. 33 prosenttia koki, että heillä ei ole omalta tuntuvia kanavia yhteiskunnallisista teemoista keskusteluun.
 Ylen ja Erätauko-säätiön vetämässä  Hyvin sanottu -hankkeessa  pyritään vahvistamaan suomalaisen keskustelukulttuurin parhaita puolia ja luomaan turvallisia keskusteluympäristöjä.
 IROResearchin toteuttamaan kyselyyn vastasi 2 222 yli 15-vuotiasta suomalaista syyskuussa verkkopaneelissa ja puhelimella tehdyssä tiedonkeruussa.
 Lue myös
 Kansanedustajat valehtelevat surutta kannatuksen toivossa ja 8 muuta väitettä eduskunnan keskustelukulttuurista – puhemies Anu Vehviläinen vastaa
 Someryhmien moderaattorit tuskailevat kasvaneen työmäärän kanssa – puskaradion ylläpitäjä: "Ympärivuorokautista työtä siinä riittäisi"
 "En uskaltanut julkaista kaikkia kuvia ja videoita omista häistäni" – osa suomalaisista on salannut korona-ajan menojaan somessa, ettei tulisi tuomituksi

Kysely: Todella moni suomalainen arvioi riitelymäisen keskustelun lisääntyneen, yhteiskunnallisista asioista haluavat puhua silti lähes kaikki


Summary: Kerromme päivän uutiset ja puheenaiheet nopeasti.

Isojen työnantajien uusi normaali on etä- ja läsnätyön yhdistelmä
 Työpaikoilla etsitään nyt kiivaasti uutta normaalia, ja henkilöstölle annetaan paljon valtaa, kun työelämän uusia käytäntöjä määritellään. Tietotyöläisen arki pyörisi usein etänäkin, mutta  läsnäololle annetaan pandemian jälkeen paljon arvoa . Ratkaisuja etsitään siihen, miten yhdistää etätyön joustavuus ja läsnätyön yhteisöllisyys.
 Kenestä tulee uusi sisäministeri?
 Vihreiden puheenjohtaja ja sisäministeri Maria Ohisalo eduskunnan täysistunnossa 5. lokakuuta 2021. Petteri Bülow / Yle
 Vihreiden eduskuntaryhmä ja puoluevaltuuskunta kokoontuvat tänään iltapäivällä  päättämään puolueen ministereistä . Syynä ministerivaihdoksille on puheenjohtaja  Maria Ohisalon  vanhempainvapaa. Erityistä päänvaivaa vaikuttaa aiheuttavan sisäministerin valinta. Suostuuko nykyinen ympäristö- ja ilmastoministeri  Krista Mikkonen  ottamaan salkun?
 Viron presidentti Alar Karis vannoo tänään virkavalansa
 Viron väistyvä presidentti Kersti Kaljulaid ja virkavalansa tänään vannova uusi presidentti Alar Karis. Ken Mürk / ERR
 Viron presidentiksi valittu  Alar Karis  vannoo tänään virkavalansa.
 Suomessa presidentillä on vahva ote ulkopolitiikan ja maanpuolustuksen johtamiseen. Virossa presidentti puolestaan nimittää hallitustunnustelijan ja voi laittaa liikkeelle perustuslain muuttamisen. Listasimme, miten Viron presidentin rooli  poikkeaa Suomen presidentin roolista .
 Kehitysvammaisen työllistäminen kannattaa
   Jos minulla ei olisi töitä, elämäni olisi yhtä ankeutta, sanoo Lappeenrannan Prisman ravintolamaailmassa työskentelevä Jyri Lähteenmäki. Silva Nieminen / Yle
 Jyri Lähteenmäki ,  Elmo Ketola  ja  Mimmi Laurila  ovat työyhteisönsä tärkeitä jäseniä ja arvostettuja työntekijöitä. Monet kehitysvammaiset  sopeutuvat hyvin avoimille työmarkkinoille , jos heille vain annetaan siihen mahdollisuus ja heitä työnhakuun rohkaistaan.
 Lännessä sateita, idässä poutaa
 Yle
 Suomeen leviää tänään sateita lännestä. Sateet painottuvat pohjoiseen ja läntiseen Suomeen. Pohjois-Lapissa sateet voivat tulla osin lumena tai räntänä. Idässä ja kaakossa on enimmäkseen poutaista.
 Lue lisää  Ylen sääsivuilta.

Herätys: Toimistotyön uudet tavat pohdinnassa, vihreät vaihtaa ministereitä, kehitysvammainenkin soveltuu avoimille työmarkkinoille


Summary: Vauvakaverusten kutsuminen rakastavaisiksi on karhunpalvelus lapsen kasvulle. Turvallisessa kasvuympäristössä lapset ja teinit saavat itse valita ihastuksensa kohteet, kirjoittaa Nuorgam.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Kiemurtelen sovituskopissa ulos uimapuvusta. Viereisessä kopissa äiti ripittää teini-ikäistä tytärtään napapaidan käyttämisestä ja muistuttaa, että miesopettajien on vaikea keskittyä töihinsä, jos tytöillä näkyy napa.
 Televisiossa lapsi esittelee taitojaan tankotanssijana. Hetkessä keskustelupalstoille rientävät aikuiset tulkitsevat tanssin strippaamiseksi ja ennustavat lapsen tulevaisuuden olevan tuhoon tuomittu.
 Vaaleansiniseen puettu vauva loikoilee leikkimatolla. Vauvan viereen asetetaan vaaleanpunaisiin puettu vauva ja someen ladataan söpö kuva pikkuprinssin ja prinsessan romanssista.
 Ekaluokkalainen poika leikkii välitunnilla parhaan kaverinsa kanssa. Iltapäiväkerhon ohjaaja kutsuu kaveria toistuvasti hänen tyttöystäväkseen, joten poika lakkaa leikkimästä ystävänsä kanssa.
 Kaikki esimerkit ovat  todellisia. Niitä yhdistää lasten seksualisointi, kaverisuhteiden romantisointi ja ajatus siitä, että ihmiset ovat jo vauvasta lähtien sukupuolistereotypioita toteuttavia heteroita.
 Vauvoilla tai pienillä lapsilla ei ole tyttöystäviä tai poikaystäviä. Itse asiassa pienillä vauvoilla ei ole edes käsitystä sukupuolestaan. Lapsen sukupuoli-identiteetti, eli  lapsen sisäinen kokemus omasta sukupuolestaan, alkaa kehittyä 2–4-vuoden iässä .
 Aikuisten tehtävä on antaa lapsille mahdollisimman turvallinen ja sensitiivinen elinympäristö.
 Yksikään poika ei synny haaveillen tyttöystävästä. Puhe “nuorista pareista” vauvojen kohdalla on lapselle ensimmäinen oppitunti siitä, että sukupuolesta riippuen tyttö- tai poikaystävä on oltava. Ei ole sattumaa, että nuoret parit ovat aina eri sukupuolta. Kaksi tyttöä ovat pikkuprinsessoja ja kaksi poikaa pikkuäijiä.
 Cis-sukupuoliset heterot, eli ne, joiden syntymässä määritelty sukupuoli vastaa heidän käsitystään omasta sukupuolesta ja jotka tuntevat vetoa eri sukupuolta oleviin henkilöihin, joutuvat äärimmäisen harvoin tulemaan “kaapista ulos”. Muille rakennetaan jo pienestä pitäen kaappi, jonka ulkopuolella käyttäydytään kuvitellun normaalisti ja sisäpuolella rakennetaan omaa, haavoittuvaista identiteettiä.
 Alaikäinen tyttö sai rangaistuksen, koska aikuiset miehet katselivat ja seksualisoivat hänen vartalonsa.
 Jokin aika sitten Tiktokissa trendasi video , jossa teini-ikäisen tyttären isä kertoi kieltäneensä tyttäreltä “vetkuttamisen aikuisten äijien edessä”. Tytär oli tehnyt Tiktokiin tanssivideoita, joissa osallistui ystäviensä kanssa somen tanssihaasteisiin. Isä sai toiminnastaan tuhansia yläpeukkuja ja kehuja.
 Olin aivan puulla päähän lyöty. Alaikäinen tyttö sai rangaistuksen, koska aikuiset miehet katselivat ja seksualisoivat hänen vartalonsa. Saman rangaistuksen sai viereisessä sovituskopissani ollut tyttö. Hänen tuli laittaa vaatekaappi uusiksi, jotta aikuinen, auktoriteettiasemassa oleva miesopettaja pystyisi hillitsemään itsensä oppitunnilla.
 Harva asia on yhtä epäjohdonmukainen kuin länsimainen yhteiskunta ja sen pukeutumis- ja siveyssäännöt. Musliminaisten hijabit ja burkat halutaan kieltää samaan aikaan, kun  Kim Kardashian  poseeraa punaisella matolla ultratrendikkäässä, burkan tavoin kasvot peittävässä asussa. Huivia pidetään naisten alistamisena ja naisten pukeutumisen kontrolloimisena samaan aikaan, kun teini-ikäisen tytön navan näkyminen halutaan kieltää.
 Aikuisten tehtävä on  antaa lapsille mahdollisimman turvallinen ja sensitiivinen elinympäristö. Siihen kuuluu yhteiskunta, jossa teinin sijaan aikuista miestä rangaistaan lapsen seksualisoimisesta. Kasvuympäristö, jossa lapsi saa rauhassa kokea ihastumisen ja rakastumisen tunteita ja käsitellä niitä luotettavan aikuisen kanssa.
 Turvallisessa elinympäristössä aikuisten tehtävä on ymmärtää, että Zoomerangissa ja tangolla tapahtuva tanssi on lasta itseään varten, ei aikuisten katseita tyydyttämään. Turvallisessa ympäristössä lasta ei edes huumorilla tungeta romanttiseen lokeroon.
 Suomessa rakastetaan puhua tasa-arvosta ja kaikille yhdenvertaisista mahdollisuuksista. Lasten seksualisointi, edes tahattomasti, on malliesimerkki siitä, miten sokeita me vanhemmat ja aikuiset normeille olemme. Konservatiivit tekevät kaikkensa, jotta pystyisivät suojelemaan lapsia ja teinejä seksuaalisuudelta. Mutta kuka suojelisi lasta heteronormilta?
 Emmi Nuorgam
 Kirjoittaja kieltäisi vauvojen sukupuolenjulkistamisjuhlat välittömästi, jos voisi.
 Kolumnista voi keskustella 12.10. klo 23.00 saakka.

Emmi Nuorgamin kolumni: Jos miesopettaja tuijottaa koulussa teinitytön napaa, on ongelma opettajan, ei lapsen


Summary: Kehitysvammaiset työntekijät sopeutuvat hyvin avoimille työmarkkinoille työhönvalmentajan avulla. Jyri Lähteenmäki, Elmo Ketola ja Mimmi Laurila ovat työyhteisönsä tärkeitä jäseniä ja arvostettuja työntekijöitä.

Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri (EKSOTE)

Jyri Lähteenmäki  lajittelee aterimia tarkasti pieniin koreihin. Lusikat, haarukat ja veitset sujahtavat nopeasti omille paikoilleen.
 Kun lajittelu on valmis, Lähteenmäki siirtää ne tiskilinjastoa pitkin suureen tiskikoneeseen ja vetää luukun kiinni. Kone hyrähtää käyntiin, ja vesi alkaa kiertää sen sisällä.
 Tiskaaminen, ravintolasalin siistiminen ja apukokkina oleminen ovat Lähteenmäen työtehtäviä Lappeenrannan Prisman ravintolamaailmassa.
 – Työssäni parasta ovat hyvät työkaverit ja hyvä työympäristö. Jos minulla ei olisi töitä, elämäni olisi yhtä ankeutta. Ankeaa ja synkkää, Lähteenmäki sanoo.
 33-vuotias Jyri Lähteenmäki käy töissä viitenä päivänä viikossa. Ravintolamaailmassa tehtiin tänä vuonna iso remontti ja se toi tullessaan uuden ravintolakonseptin ja uusia kollegoita. Sopeutuminen on ollut mutkatonta. Kare Lehtonen / Yle
 Työntekijänä Lähteenmäki on täsmällinen ja tunnollinen. Uuden oppiminen on sujuvaa. Jos eteen tulee vaikeita paikkoja, hän pyytää reippaasti apua.
 — Hommat eivät jää puolitiehen, ja Jyri tekee työt aina hyvällä mielellä. Jyristä on todella iso apu päivittäisessä ravintolan toiminnassa, kehuu ravintolapäällikkö  Moona Ropo .
 Jyri Lähteenmäki on ollut samassa työpaikassa yli kymmenen vuotta. Lähteenmäki toivoo, että työnteko olisi kaikille mahdollista.
 — Se on ihmisen perusoikeus. Ei yksittäisen ihmisen, vaan jokaisen, myös kehitysvammaisten, Lähteenmäki sanoo.
 Työharjoittelun kautta oikeisiin töihin
 Suomessa on noin 25 000 työikäistä kehitysvammaista, joista kolme prosenttia on palkkatöissä.
 Kehitysvammaisten työllistymistä on tutkittu Suomessa olematon määrä, ja sitä rahoitetaan huonosti. Työterveyslaitos, Kehitysvammaliitto ja THL kokosivat vuonna 2019 julkaistun  laajan katsauksen , jota varten käytiin läpi satoja kansainvälisiä tutkimuksia.
 Tutkimuksista nostettiin esiin estäviä ja edistäviä seikkoja.
 Työ lisää kuuluvuutta yhteiskuntaan ja lisää voimavaroja. Jyri Lähteenmäelle työ merkitsee sisältöä arkeen, ilman sitä elämä olisi kurjaa. Silva Nieminen / Yle
 Kehitysvammaisten henkilöiden mahdollisuuksia työllistyä avoimille työmarkkinoille lisäävät ammatillinen koulutus, työharjoittelu ja tuettu työ. Tuetussa työssä kehitysvammaisella työntekijällä on rinnallaan työhönvalmentaja.
 Työterveyslaitoksen katsaus havaitsi, että työssä pärjäämistä voi edistää myös erilaisilla digiratkaisuilla, joissa hyödynnetään esimerkiksi kuvia ja ääntä.
 Tutkimusten  mukaan työ- ja toimintakeskukset eivät edistä kehitysvammaisten henkilöiden siirtymistä palkkatyöhön.
 Muita estäviä tekijöitä ovat tiedonpuute ja vanhakantaiset asenteet. Kehitysvammaisten työllistymistilanteen parantaminen on ollut hidasta. Iso syy on ollut järjestelmässä, sanoo Työterveyslaitoksen asiantuntija.
 — Vaikka henkilöillä olisi valmiuksia ja halua opiskella, ohjataan heidät perinteisiin palveluihin työ- ja toimintakeskuksiin, sivuun muusta yhteiskunnasta, johtava asiantuntija  Nina Nevala  Työterveyslaitokselta kertoo.
 Vaikka yhteiskunnallinen kehitys on hidasta, on ilmassa myös muutoksen tuulia, esimerkiksi hallituksen  työkykyohjelma  ja  kehitysvammalain uudistus .
 — Nykyisin tunnistetaan paremmin, että kaikkien työpanos on tärkeä. Tällä hetkellä on meneillään osatyökykyisten työllistymisen kannalta monia hyviä toimenpiteitä, Nevala sanoo.
 Huoltoaseman tiskinurkan kuningas
 Viipurinportin ABC sijaitsee Kuutostien varressa Lappeenrannassa.  Elmo Ketola  pyöräilee työpaikalleen sähköpyörällä joka arkipäivä 30 minuutin matkan.
 Ketola on ollut töissä huoltoasemalla kuusi vuotta.
 Ketola tunnetaan työpaikallaan tiskinurkan kuninkaana. Se tarkoittaa sitä, että jos joku muu haluaa tulla tiskaamaan, on Ketolalta hyvä pyytää siihen lupa. Kun on käynyt selväksi, ettei kukaan yritä viedä Ketolalta töitä, opastaa hän mielellään esimerkiksi uusia työntekijöitä.
 Tiskaamisen lisäksi Ketola pyyhkii ruokasalin pöytiä ja auttaa välillä pilkkomaan vihanneksia keittiössä.
 — Töissä mukavinta on se, kun saan rauhassa omassa valtakunnassa tiskata, Ketola sanoo.
 27-vuotias Elmo Ketola on tiskinurkan kuningas, joka soittaa vapaa-ajallaan pianoa ja käy bändikerhossa. Työmatkat taittuvat mukavasti sähköpyörällä. Kare Lehtonen / Yle
 Ketola on työntekijänä hyvin tunnollinen. Rutiinit ovat hänelle tärkeitä ja työtehtävät hän toistaa mieluiten tutussa järjestyksessä.
 — Elmoa ei kannata käskeä, vaan pitää pyytää, että voisitko mennä. Silloin hän aina menee pyyhkimään salin pöydät, huoltoaseman palveluvastaava  Pia Vento  kertoo.
 Vento ei muista, että vastaan olisi koskaan tullut erityisesti vaikeita tilanteita.
 Työ on Elmo Ketolalle tärkeä osa jokaista viikkoa. Ilman sitä elämä olisi hyvin toisenlaista.
 — Ilman töitä tuntuisi oudolta ja yksinäiseltä. Se tuntuisi myös laiskuudelta, Ketola sanoo.
 Motivoitunut työnhakija on motivoitunut tekijä
 Työterveyslaitoksen katsauksessa työllistämistä edistäviksi seikoiksi mainitaan työntekijän oma aktiivisuus ja perheen tuki, turvallinen työympäristö ja hyvä perehdytys.
 Kriittinen tekijä on tehokas työhönvalmennus. Se alkaa työhönvalmentajan tapaamisella.
 — Siinä tutustutaan, selvitetään vahvuuksia, toiveita, unelmia ja elämäntilannetta. Katsotaan, onko työllistyminen mahdollista nyt vai myöhemmin. Sitten ripeästi aletaan etsiä työpaikkaa, kertoo työhönvalmentaja  Arja Kutvonen  Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri Eksotelta.
 Etelä-Karjalassa työpaikkoja on löytynyt monilta eri aloilta, muun muassa autokorjaamosta, ateriapalvelusta, vanhainkodista, it-firmasta, päiväkodista ja ravintoloista.
 Arja Kutvonen, Mimmi Laurila ja Hanna Lange tekevät työtä suurella sydämellä. "Työssä palkitsee, kun  ihmisen arki on tasapainoista ja hyvää. Oli se palkkatyön, työtoiminnan tai harrastuksen kautta.", Kutvonen kertoo. Kare Lehtonen / Yle
 Vammaispalveluiden työllistymisen tuen toimintayksikössä asiakkaalta odotetaan omaa motivaatiota ja sitoutuneisuutta. Työpaikkaa ei tarjota hopeatarjottimella, vaan asiakkaan on oltava itse aktiivinen. Työhönvalmentaja on kuitenkin koko ajan rinnalla ja lähtee mukaan esimerkiksi asioimaan Kelassa, TE-palveluissa ja verotoimistossa.
 — Kun työsuhde alkaa, jalkaudutaan työpaikalle. Olemme työyhteisön, työnantajan ja asiakkaan tukena käytännön asioissa, sanoo Eksoten toimintayksikön esimies  Hanna Lange .
 Etelä-Karjalassa on työhönvalmennuksella saatu hyviä tuloksia. Työpaikkoja on löytynyt ja niistä on muodostunut pitkiä työsuhteita. Myös palkattomien avotyösuhteiden määrää on saatu vähennettyä ja muutettua palkallisiksi työsuhteiksi.
 Kun tavoite on työsuhteessa, lähdetään liikkeelle työkokeilulla tai lyhyellä avotyötoiminnan päätöksellä. Tarkoitus on, ettei pitkäaikaiseen avotyöhön jäädä enää loukkuun.
 — Ajattelemme, että jokaisen taidot, osaaminen ja potentiaali olisi tärkeää hyödyntää työelämässä. Yksilön kannalta on hyvin tärkeää, että on tunne siitä, että on hyödyksi ja tärkeä, Langesanoo.
 Poikkeuksellinen yhteys
 Eksoten vammaispalveluiden työllistymisen tuen toimintayksikössä on uskallettu mennä myös päin tuntematonta. Yksi esimerkki oli vertaisohjaajien palkkaaminen, mistä ei ollut aiempaa kokemusta.
 Kokeilu osoittautui menestykseksi.
 — Vertaisohjaajien yhteys asiakkaisiin on ihan erilainen, sellainen, mitä me emme voisi saavuttaa, työhönvalmentaja Arja Kutvonen kertoo.
 Yksi vertaisohjaajista on  Mimmi Laurila , joka työskentelee vammaisten tuetun työllistämisen yksikössä monenlaisissa työtehtävissä. Hän työskentelee muun muassa työvalmennuskeskuksessa, jossa hän tekee töitä muun porukan mukana ja ohjeistaa samalla.
 Mimmi Laurila toimii vertaisohjaajana Eksotella. Työpanos on merkittävä, sillä vertaisohjaaja saa muihin asiakkaisiin sellaisen yhteyden, mihin työhönvalmentaja ei välttämättä pysty.  Kare Lehtonen / Yle
 Laurila oli ennen töissä siivoojana, mutta se ei yksin tuntunut enää mielekkäältä. Vertaisohjaajana hän saa hyödyntää sosiaalisia taitojaan.
 Laurila on lisäksi yksi viikottain kokoontuvan vertaistukiryhmän vetäjistä. Laurila kokee muiden innostamisen työnsä parhaaksi ja palkitsevammaksi puoleksi.
 — Yritän kannustaa muita tekemään töitä. Jos jonkun kaverin kanssa on puhetta, että hän haluaisi palkkatyöhön, sanon, että pitää itse motivoitua siihen. Mielestäni kehitysvammaiset saisivat paremmin töitä, kun olisivat itse rohkeampia hakemaan niitä, Laurila sanoo.
 Laurilan kollegat kehuvat häntä kilpaa. Rohkea asenne tarttuu, ja siitä on iloa kaikille. Laurila on itsekin ylpeä työstään ja korvauksen saaminen tehdystä työstä tuntuu hyvältä.
 — Palkan lisäksi minua kohdellaan työyhteisön jäsenenä. Se on tosi tärkeää, Laurila sanoo.
 Työnantajalle: palkanmaksuun tukea ja apua ruuhka-aikaan
 Kehitysvammainen henkilö saa eläkkeensä lisäksi tienata noin 800 euroa kuukaudessa.
 — Ansioraja mahdollistaa tietyn tuntimäärän viikossa. Työnantajalla on mahdollisuus palkata esimerkiksi ruuhka-avuksi työntekijä, jollaista voisi muuten olla vaikea löytää, Hanna Lange Eksotelta kertoo.
 Työnantaja voi hakea  te-toimistosta palkkatukea , kun työntekijän vamma tai sairaus vaikuttaa työtehtävistä suoriutumiseen.
 Palkkatukea voi hakea vuodeksi kerrallaan, ja se kattaa enintään puolet palkkakustannuksista. Palkkatukeen voi hakea jatkoa, jos työntekijän työsuhde on toistaiseksi voimassa oleva. Kuvassa Jyri Lähteenmäki omalla työpisteellään.  Silva Nieminen / Yle
 Työhönvalmentajan tuki kuuluu myös työnantajalle ja työyhteisölle.
 — Se on tosi tärkeä. Yhteistyömme on sujunut hyvin. Ohjaajalle voi soittaa aina, jos on kysyttävää, ja hekin ovat ottaneet yhteyttä meihin. Ohjaaja oli myös ensimmäisenä työpäivänä mukana, kertoo palvelukoti Onnelantien yksikön päällikkö  Anne Akkanen  Humanalta.
 Palvelukoti Onnelantiellä on kaksi osatyökykyistä työntekijää, joiden tehtäviin kuuluvat muun muassa pyykkihuolto ja keittiötyöt. Työ on tärkeää, sillä se mahdollistaa sen, että palvelukodin hoitajat ovat voineet keskittyä työhönsä vanhusten parissa.
 — He ovat osa työyhteisöä siinä missä kaikki muutkin. Ihan samalla tavalla heidät on perehdytetty kuin muutkin työntekijät ja he tekevät hyvin työnsä, Akkanen kertoo.
 Työ löytää tekijänsä
 Kehitysvammaisten työllistäminen ei ole hyväntekeväisyyttä. Kun sopiva työ löytää tekijänsä, on työnantajan mahdollista löytää sitoutuneita ja tarkkoja työntekijöitä, jotka tekevät työnsä intohimolla.
 — Elmon tunnollisuudesta voisi kuka tahansa työntekijä ottaa opiksi. Jos Elmo on lomalla, odotamme sen loppumista, ABC Viipurinportin palveluvastaava Pia Vento kertoo.
 Elmo Ketolan lempipuuhaa töissä on tiskaaminen omassa rauhassa. Hän toivoisi, että kaikilla halukkailla olisi mahdollisuus: "Työ tuo hyvää ja hyödyllisyyttä elämään." Kare Lehtonen / Yle
 — Jyriltä olemme oppineet intohimoista asennetta työntekoon, ja hän tulee aina hyvillä mielin töihin. Lisäksi Jyrillä on aina tieto yhteiskunnan ajankohtaisista uutisista sekä asioista ja olemme oppineet näistäkin paljon, Prisman ravintolamaailman päällikkö Moona Ropo jatkaa.
 Kehitysvammaisten henkilöiden potentiaalia työmarkkinoilla ei voida sivuuttaa loputtomiin. Työssä käyminen on ihmisen perusoikeus ja myös yhdenvertaisuusasia. Työvoimapula on myös ongelma.
 Osaamisen hyödyntämisellä on yhteiskunnallista merkitystä, Hanna Lange Eksotelta muistuttaa.
 — Kun työstä saa asianmukaisen korvauksen, on meillä veronmaksajia, jotka kerryttävät eläkettä. Ajattelemme asiaa paljon myös yksilön kannalta. Kun on kouluttautunut ja valmistunut ammattiin ja motivoitunut työhön, on työllistyminen inhimillisesti oikein, Lange sanoo.

Kehitysvammaisen työllistämiseen saa monipuolista tukea – tässä kolme tarinaa, miksi tuki kannattaa: "Elämä ilman töitä olisi yhtä ankeutta"


Summary: Työpaikoilla jatketaan etä- ja läsnätyön yhdistelmässä, mutta henkilöstöllä on paljon valtaa yksityiskohtien määrittelyssä. Moni hakee nyt ratkaisua siihen, miten yhdistää etätyön joustavuus ja läsnätyön yhteisöllisyys.

Valtakunnallinen etätyösuositus päättyy lokakuun puolivälissä, mutta millaiseen työelämään nyt palataan?
 Työnantajat luovat kiivaasti uusia käytäntöjä ja suunnitelmia tietotyöläisen “uuteen normaaliin”, joka tuntuu viimein olevan nurkan takana puolentoista vuoden etätyölaboratorion jälkeen. Keväällä 2020 yli miljoona suomalaista oli  siirtynyt etätöihin , ja pikku hiljaa heitä valuu takaisin toimistoille.
 Yle kysyi kahdeksalta suurelta työnantajalta näiden linjauksista etätyösuosituksen päättyessä.
 Selvityksen perusteella työpaikoilla tehdään jatkossa enemmän etätyötä kuin ennen pandemiaa, mutta monen kohdalla vähemmän kuin pandemian aikana.
 Avainsanoja ovat hybridityö ja työtehtävien mukaan joustavat käytännöt.
 – Toimintatapoja haetaan nyt työn vaikuttavuuden kautta: mitkä ovat ne hetket, jolloin on tärkeää olla läsnä, innovoida ja olla yhteisöllisiä, milloin taas tuottavin työ tehdään etänä, sanoo Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) HR-johtaja  Taina Susiluoto .
 Harvassa yrityksessä löytyy yhtä ratkaisua, joka sopii kaikille, Susiluoto sanoo. Työyhteisöjen sisällä voi olla erilaisia toimintamalleja työn luonteesta riippuen.
 EK:n HR-johtaja Taina Susiluoto arvioi, että isossa kuvassa etätyön määrä tulee lisääntymään verrattuna aikaan ennen pandemiaa. Tuntuma on, että noin puolet etänä ja puolet läsnä on yleinen malli. Berislav Jurišić / Yle
 Läsnäolo on myös itseisarvo
 Kaikki Ylen selvitykseen osallistuneet työnantajat aikovat jatkossa tarjota mahdollisuutta etä- ja läsnätyön yhdistämiseen. Eroja oli siinä, kuinka tarkasti etä- ja läsnätyön suhdetta rajataan.
 Esimerkiksi tietoturvayhtiö F-Secure ei ohjeista tarkkaan, kuinka monta päivää viikossa työskennellään etänä ja kuinka monta toimistolla, vaan asia sovitaan tiimeittäin.
 Tiimit luovat itse omat käytäntönsä myös Mehiläisellä ja Helsingin kaupungilla.
 Eläkevakuutusyhtiö Ilmarisella puolestaan otetaan yhtiötasolla käyttöön 50/50-malli. Tiimeissä voidaan sopia tarkemmin siitä, toteutuuko sääntö esimerkiksi kuukauden tai viikon aikajänteellä.
 Työnantajat näkevät, että läsnäolo on pandemian jälkeen myös itseisarvo, ja siksi kokonaan etätyöhön ei haluta siirtyä.
 – Työyhteisön toimivuuden ja yhteisöllisyyden vaaliminen vaatii sitä, että välillä ollaan myös paikalla ja nähdään kasvotusten, sanoo Ilmarisen henkilöstöjohtaja  Sami Ärilä .
 Ärilän mukaan kyse on myös tasa-arvosta ja työkyvyn varmistamisesta: jos osa työntekijöistä on aina etänä, he eivät välttämättä tule huomatuksi – ja toisaalta työkuorma saattaa kasvaa suuremmaksi niillä, jotka ovat läsnä.
 Henkilöstöjohtaja Sami Ärilän mukaan Ilmarisen 50/50-sääntö voi monelle olla jopa kiristys aikaisempaan verrattuna, sillä vain pieni osa on tehnyt etätöitä useamman kuin yhden päivän viikossa. Esa Syväkuru / Yle
 Ideat ja isot kuviot yhteisen pöydän ääreen
 Samanlaisia ajatuksia on myös kauppakonserni K-ryhmässä. Konsernin linjaus on, että läsnätyötä tehdään jatkossa hybridityötä enemmän.
 Henkilöstöjohtaja  Matti Mettälän  mukaan yhteisöllisyys ja yhteinen työkulttuuri tarvitsevat ihmisten kohtaamista. Mettälän mukaan tärkeintä on kuitenkin se, että kaikki tietävät hybridityön pelisäännöt.
 – On erittäin tärkeää, että esihenkilöt käyvät tiimeissä huolelliset keskustelut ja että kaikki tietävät, missä mennään. Silloin työ sujuu parhaiten.
 Yhtiössä on jo huomattu, että esimerkiksi kokousten järjestäminen on hankalaa, jos osa on läsnä ja osa etänä.
 – Silloin on järkevää sopia, että kaikki ovat tiettynä päivänä läsnä, jotta saavutetaan paras teho kokouksissa.
 K-ryhmän Matti Mettälän mukaan paluu lähityöhön tuo monille työntekijöille myös ajankäyttökysymykset ratkaistaviksi: miten perheen aikataulut järjestetään, kun aikaa kuluu taas työmatkoihin?  Esa Syväkuru / Yle
 Rakennusyhtiö YIT:ssä etänä hoituvat rutiinikokoukset, mutta ideointi ja projektien aloituskokoukset halutaan hoitaa samassa tilassa, sanoo henkilöstöjohtaja  Pii Raulo .
 Lähityö nähdään henkisesti tärkeäksi: halutaan sparrailemaan ilman tiukkaa agendaa ja kohtaamaan tahoja, joita ei edes suunnitellut näkevänsä, Raulo kertoo sähköpostitse.
 Uuden normaalin olennaiset Tiimit tietävät:  Henkilöstölle annetaan paljon vapauksia etä- ja läsnätyön yhteensovittamisessa. Yksi ratkaisu ei sovi kaikkiin työtehtäviin. Yritys ja erehdys:  Työyhteisöissä ollaan valmiita kokeilemaan erilaisia käytäntöjä, joita voidaan tarvittaessa myös muuttaa. Läsnäolo merkitsee:  Täyteen etäilyyn ei usein haluta siirtyä, vaikka se tietotyöläiseltä onnistuisikin. Ajoittainen läsnäolo varmistaa työhyvinvoinnin ja yhteisöllisyyden ylläpitämisen.
 Joustavuus karkottaa koronapelkoja
 Työnantajat nostavat esiin myös lähityöhön palaamiseen liittyvät pelot. Terveysturvallisuus mietityttää konttorille palaajia.
 – Henkilöstö on selvästi jakautunut sen suhteen, nähdäänkö toimistolle palaaminen uhkana vai mahdollisuutena, sanoo Ilmarisen Sami Ärilä.
 Pelon hälventämiseksi Ilmarisella on desinfioitu pintoja ja tehostettu ilmanvaihtoa ja tarjolla on käsidesiä ja maskeja. Lisäksi koronan kannalta riskiryhmiin kuuluvilla on mahdollisuus keskustella toimistolle paluusta työterveyshuollossa.
 Finanssikonserni Nordeassa on niin ikään varauduttu siihen, että paluu työpaikalle voi tuntua vaikealta, kertoo henkilöstöjohtaja  Johanna Bergström . Sujuva paluu lähityöhön edellyttää hänen mukaansa avointa ja luottamuksellista keskustelua ja esihenkilön tukea.
 Etätyö jakaa henkilöstöä, ja siksikin työnantajat haluavat tarjota vaihtoehtoja.
 Esimerkiksi Mehiläisessä kolmasosa etätöitä tehneistä on ollut erittäin tyytyväisiä mahdollisuuteen, kun taas kolmannes ei kokenut etätyötä parhaaksi työskentelytavaksi, kertoo henkilöstöjohtaja  Tatu Tulokas .
 Noin kolmannes yhtiön työntekijöistä on arvioinut etätyön parantavan työhyvinvointia ja kolmannes huonontavan. Loput eivät ole nähneet eroa verrattuna aiempaan.
 Keskeistä uuden normaalin luomisessa on työnantajien mukaan se, että se tehdään henkilöstöä kuunnellen – vaikka työnantajalla onkin lähtökohtaisesti oikeus päättää, missä työtä tehdään.
 Työterveyslaitoksen tutkimusprofessori Annina Ropposen mukaan on mahdollista, että etätyösuosituksen päättyessä työpaikoilla saattaa muhia sairaslomapommi. Esimerkiksi uupumusta tai fyysisiä vaivoja on voinut jäädä piiloon. Jyrki Ojala / Yle
 Parhaat tavat löytyvät yrityksen ja erehdyksen kautta
 Pitkän etätyörupeaman jälkeisestä murroksesta on kiinnostunut myös Työterveyslaitos, jossa on käynnistymässä tutkimushanke uusista työskentelymalleista ja etätyöjakson vaikutuksista.
 Uutta työkulttuuria ei luoda hetkessä, sanoo tutkimusprofessori  Annina Ropponen .
 Hänen mukaansa uusia käytäntöjä on hyvä etsiä kokeilujen kautta: osasto tai tiimi sopii esihenkilön johdolla kokeilevansa jotain mallia vaikkapa kolmen kuukauden ajan.
 Kokeilun jälkeen keskustellaan hyvistä ja huonoista puolista ja pohditaan, olisiko mallia syytä muuttaa.
 – Tämän puolentoista vuoden rutistuksen vaikutukset näkyvät vasta viiveellä. Pitää kyetä joustoihin ja muokkaamaan käytäntöjä nopeasti, Ropponen sanoo.
 EK:n Susiluodon mukaan puolentoista vuoden etätyölaboratoriosta on jäänyt käteen arvokkaita oppeja siitä, mihin kaikkeen jo pystytään.
 – Tätä valtavaa loikkaa digiosaamisessa voidaan yrityksissä hyödyntää sekä etä- että hybridityössä kuin myös liiketoiminnan uudistamisessa. Se on positiivinen asia.
 Näin kysely tehtiin Yle kysyi kahdeksalta suomalaiselta työnantajalta, miten työpaikoilla toimitaan etätyösuosituksen päättyessä lokakuun puolivälissä. Kyselyyn vastasivat kaupan alan Kesko, Nordea-pankki, terveysyhtiö Mehiläinen, eläkevakuuttaja Ilmarinen, rakennusyhtiö YIT, metsäyhtiö Stora Enso, tietoturvayhtiö F-Secure sekä Helsingin kaupunki. Työnantajilla on palveluksessaan Suomessa yhteensä noin 109 000 henkilöä. Vastaukset toimitettiin pääosin kirjallisesti.
 Lue lisää:
 Pomoja laitetaan etäjohtamisen kursseille ja työpaikoilla tehtaillaan oppaita "sosiaalisen liiman" rakentamiseen – yli kolmasosa työntekijöistä haluaa tehdä enemmän etätöitä
 Työpaikoilla varaudutaan etäsuositusten loppumiseen – Anna Valkonen palasi toimistolle ensimmäisten joukossa: "sitä ihan liikuttui"

Tietotyöläisen arki pyörisi etänäkin, mutta yritykset kaipaavat myös läsnäoloa – tältä näyttää suurten työnantajien "uusi normaali", kun etätyösuositus päättyy


Summary: Suomessa presidentillä on vahvempi ote ulkopolitiikan ja maanpuolustuksen johtamiseen. Virossa presidentti puolestaan nimittää hallitustunnustelijan ja voi laittaa liikkeelle perustuslain muuttamisen.

Ulko- ja turvallisuuspoliittinen ministerivaliokunta

Viron presidentillä on todellista valtaa vähemmän kuin Suomen, mutta enemmän kuin esimerkiksi Saksan presidentillä. Tässä tärkeämmät erot Viron ja Suomen presidentin vaikutusvallassa.
 1. Suomen presidentin painoarvo ulkopolitiikassa suurempi
 Ulkopolitiikassa Viron presidentillä on  lähinnä edustusrooli . Muodollisesti hän nimittää myös maansa edustustojen päälliköt, mutta käytännössä niistä päättää hallitus.
 Suomessa presidentti  johtaa ulkopolitiikkaa  yhteistoiminnassa valtioneuvoston kanssa.
 2. Viron presidentti ei ole ylipäällikkö
 Virossa presidentti on nimellisesti maanpuolustuksen johtaja, muttei puolustusvoimien ylipäällikkö. Sodasta, rauhasta ja puolustusvoimien liikekannallepanosta päättää parlamentti presidentin ehdotuksen perusteella.
 Suomen presidentti on puolustusvoimien ylipäällikkö. Sodasta ja rauhasta päättää presidentti eduskunnan suostumuksella sekä puolustusvoimien liikekannallepanosta niin ikään presidentti valtioneuvoston esityksestä.
 Viron presidenttiä neuvoo maanpuolustukseen liittyvissä asioissa puolustusneuvosto. Siihen kuuluvat parlamentinpuhemies, avainministerit, puolustusvoimien komentaja sekä parlamentin puolustus- ja ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajat.

 Suomessa toimii niin sanottu TP-UTVA eli presidentin sekä ulko- ja turvallisuuspoliittisen ministerivaliokunnan muodostama neuvosto. Erona Viroon TP-UTVA käsittelee myös puolustukseen liittymättömiä asioita ja ministerikokoonpano voi vaihdella.
 Alar Karis odottaa pitkän vaalipäivän päätteeksi pääsyä television pääuutislähetykseen. Ken Mürk / ERR
 3. Hallitustunnustelijan nimitysoikeus vietiin Suomen presidentiltä
 Sekä Virossa että Suomessa presidentti muodollisesti nimittää hallituksen ja ministerit tai myöntää näille eron.
 Suomenlahden molemmin puolin presidentti voi olla vahvistamatta parlamentin hyväksymän lain, määrätä ennenaikaiset eduskuntavaalit tai armahtaa rikoksesta tuomitun.
 Suomen presidentti nimittää myös muun muassa oikeuskanslerin ja korkeimman oikeuden presidentin sekä tuomarit. Virossa presidentti tekee näistä vain ehdotuksen parlamentille.
 Suomessa presidentti voi antaa myös  sotilaskäskyjä  eli esimerkiksi käskyttää puolustusvoimien komentajaa hallitusta informoimatta. Viron presidentillä ei tällaista oikeutta ole.
 Sen sijaan Viron presidentti voi tehdä aloitteen perustuslain muuttamisesta. Lisäksi Virossa presidentti nimittää hallitustunnustelijan. Suomessa tämä oikeus siirtyi vuonna 2000 eduskunnalle.
 4. Virossa presidentin valitsee parlamentti, Suomessa kansa
 Presidentti valitaan vähintään 40-vuotiaista syntyperäisistä Viron kansalaisista. Vaalin suorittaa parlamentti tai sen epäonnistuessa valitsijakokous, johon kuuluvat kansanedustajien lisäksi kuntien edustajat.
 Viron presidentin toimikausi kestää viisi vuotta.
 Suomessa presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla vähintään 18-vuotiaista syntyperäisistä Suomen kansalaisista. Toimikausi kestää kuusi vuotta.
 Sekä Virossa että Suomessa sama henkilö voidaan valita presidentiksi enintään kahdeksi peräkkäiseksi toimikaudeksi.
 Mitä ajatuksia presidenttien valtaoikeudet sinussa herättivät? Voit keskustella aiheesta tiistaihin kello 23:een saakka.
 Alar Karis, 63 Viron kansallismuseon Ermin johtaja Toiminut Tarton yliopiston ja Viron maatalousyliopiston rehtorina Johtanut valtiontalouden tarkastusvirastoa Huippututkija, molekyyligeneetikko ja kehitysbiologi Kuuluu Viron viitatuimpiin tieteentekijöihin
 Lue lisää:
 Viron uusi presidentti on yliopistomiehiä ja toivoo koulutusyhteistyötä Suomen kanssa: "Meistä voisi tulla yhdessä koulutetuimpia kansakuntia"

Viron presidentiksi valittu Alar Karis vannoo tänään virkavalansa – Yle listasi, miten hänen roolinsa poikkeaa Sauli Niinistön asemasta


Summary: Kulttuurivieras, elokuvaohjaaja Hanna Bergholm halusi valkokankaalle moniulotteisia naisia. Hän teki kauhuelokuvan, joka näyttää naisten vihan tunteet. Siitä voi tulla kansainvälinen menestys.

Kun elokuvaohjaaja  Hanna Bergholm  sai lapsen seitsemän vuotta sitten, hän huomasi, ettei ole muuta äidinmallia kuin pyhä madonna. Sosiaalinen media oli täynnä kuvia ihanista päivistä, jolloin leivottiin lapsen kanssa korvapuustia.
 Todellisuus oli toisenlainen. Lapsi huusi taukoamatta, ja uhmaikä alkoi jo vuoden ikäisenä. Elämä ei ollut seesteistä. Se oli vaikeaa.
 – Kun se perhanan lapsi ei totellut, mietin, mitä teen tällä raivolla. Samaan aikaan syntyi kauhu siitä, että entä jos raivo lähtee hallinnasta. Tällaiselle ei ollut sanoja. Tällaista ei ollut käsitelty, Hanna Bergholm sanoo.
 Bergholm kaipasi naisena ja äitinä olemisen mallia, sellaista, joka lähtisi ajatuksesta, että nainenkin on kokonainen ihminen, jolla voi olla myös kielteisiä tunteita, aggressiota ja vihaa. Malleja ei löytynyt tarinoista, eikä Bergholmin rakastamista elokuvista.
 Elokuva-alan seksuaalisesta häirinnästä syntyneen kansainvälisen metoo-kampanjan jälkeen toki puhuttiin, että naiskuvaa pitäisi laajentaa ja avata.
 – Se on edelleen yhtä kapea kuin ennenkin, mutta nyt naiset ovat elokuvissa uskomattoman reippaita. He laukovat totuuksia, ovat tiedostavia ja älykkäitä. En ajattele, että naisten pitäisi olla hyviksiä ja kaikkitietäviä. Toivon, että elokuvissa kerrottaisiin ihmisistä: rikkinäisyydestä, epäonnistumisista, myös pimeistä puolista.
 – Pelko on aina ollut minulle läheinen tunne, ja sen käsitteleminen kiinnostaa kauheasti. En kuitenkaan halua tehdä mässäilevää tai itsetarkoituksellisen shokeeraavaa kauhua, Hanna Bergholm sanoo. Katriina Laine / Yle
 Kun koti on kauhun paikka
 Bergholm on juuri saanut valmiiksi ensimmäisen kokopitkän elokuvansa. Se on lajityypiltään kauhua ja keskittyy juuri siihen, mitä valkokankailta on tähän asti usein puuttunut: naisten ja tyttöjen rujoihin ja väkivaltaisiin tunteisiin. Kaikki merkit viittaavat siihen, että elokuvasta voi tulla kansainvälinen menestys.
 Pahanhautoja  kertoo esiteini-ikäisestä Tinjasta, joka yrittää toteuttaa äitinsä unelmaa menestyksestä telinevoimistelussa. Tinja löytää oudon linnunmunan, jota hän alkaa hautoa. Munasta kuoriutuu pelottava olento.
 Silti oudoimmat tilanteet eivät liity kauheaan olioon, vaan perheeseen. Äiti esittelee sosiaalisessa mediassa ruusuista kuvaa lahjakkaasta tyttärestään. Koti on pastellinsävyinen ja täydellinen. Äiti on rakastava ja lempeä, mutta ei salli tyttärelleen muuta elämää kuin voimistelun.
 – Kauhussa on yleensä varjoja ja pelko syntyy pimeästä. Meillä on vaalea kesäyö ja hyvin pehmeitä valoja. Sisustuskin on niin överin ihanaa, että se on suorastaan ahdistavaa.
 Kielteisiä tunteita ei pitäisi padota
 Pahanhautojan  äiti on herttainen mutta ristiriitainen. Vaikuttaa siltä, ettei hän tarkoita sitä, mitä sanoo. Käytös luo paineita tyttärelle.
 – Se on ahdistavaa ja outoa, toisin kuin hetket hirviön kanssa. Vaikka vaatekaapin pimeydessä asuva hirviö tekee lopulta kauheita tekoja, tytön ja hirviön suhde on läheinen ja lämmin. Hirviö on turva tytölle, Bergholm kuvailee.
 Tytär ei saa näyttää vajavaisuuttaan, vihaansa, epäonnistumista tai surua. Negatiiviset tunteet hän hautoo löytämäänsä linnunmunaan, josta kuoriutuu olento, joka on kaikkea sitä, mitä tytär pelkää äidin hänessä näkevän.
 – Hirviö edustaa myös sitä, mitä äiti pelkää nähdä itsessään. Olento on epätäydellinen, rujo, ruma ja hallitsematon.
 Elokuva sivuaa myös syömishäiriötä ja sen pohjimmainen teema on täydellisyyden vaatimus ja se, mitä tapahtuu, kun valheellinen kuva murtuu. Hirviö ei ole yliluonnollinen ja saatanallinen, vaan osa tyttöä. Eikä pääpahis ole hirviö, vaan äiti.
 Bergholm halusi tulla kuvatuksi Lapinlahden sairaalan ympäristössä. Siellä on hoidettu muun muassa syömishäiriöistä kärsiviä ihmisiä. – Kuka tahansa meistä voi sairastua mieleltään. Siksi tarvitsemme tämänkaltaisia paikkoja, joissa voi toipua luonnonkauniissa ympäristössä. Katriina Laine / Yle
 Nainen on liian nuori kunnes on liian vanha
 Pahanhautoja  on Bergholmin ensimmäinen pitkä elokuva. Kesti kauan ennen kuin hän pääsi sitä tekemään. Ennen ohjauksen toteutumista hän kertoo kuulleensa vähätteleviä kommentteja. Hän oli lähes 40-vuotias, valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta 10 vuotta aiemmin, ohjannut useita kansainvälisillä festivaaleilla palkittuja lyhytelokuvia sekä käsikirjoittanut ja ohjannut  Reetta ja Ronja -nimisen lasten draamasarjan Ylelle .
 Silti jotkut rahoittajat antoivat ymmärtää, ettei hän ollut vielä valmis pitkän elokuvan ohjaajaksi.
 – Ei ollut mitään, mitä olisin voinut tehdä enemmän. On vain tilastollinen fakta, että miehet pääsevät ohjaamaan pitkän elokuvan aiemmin. Naisesta ajatellaan, että olet liian nuori, kunnes olet liian vanha, Bergholm toteaa.
 Hän piti vähättelevää suhtautumista turhauttavana ja pienentävänä. Kun hän esitteli  Pahanhautojaa  ulkomaisille rahoittajille Montrealin Frontiers-tapahtumassa, hän koki jotain aivan muuta. Häntä pidettiin aiempien ohjaustensa perusteella lahjakkaana ja lupaavana.
 – Silloin koin, että pystyn täyttämään minun kokoiseni tilan maailmassa. Kun kuunnellaan ja arvostetaan, voi kasvaa ja olla itsensä kokoinen.
 Pelko vei kauhun pariin
 Bergholmin tie kauhun tekijäksi on erikoinen. Hän oli herkkä lapsi, jolla oli vilkas mielikuvitus. Kun hän näki videovuokraamossa julisteen  Painajainen Elm Streetillä  -elokuvasta, se sai aikaan voimakkaan pelkoreaktion. Elokuvan kauheasta, lapsia jahtaavasta Freddy-hahmosta tuli vakioseuralainen, joka lymyili perheen vaatekaapissa. Niin lapsen mieli kuvitteli. Samoin kävi monelle muulle pelottavalle fantasiahahmolle.
 – Totuin niihin niin paljon, että lopulta kiinnyin niihin. Oikeat tilanteet elämässä ovat usein hämmentäviä ja outoja. Se, mitä pelkäämme mielikuvituksessamme, on eri tavalla pelottavaa, mutta kuitenkin tuttua ja sitä kautta turvallista, Bergholm sanoo.
 Mielen luomien olentojen avulla saattoi käsitellä omia pelkoja. Yksi niistä liittyi ulkopuolisuuden kokemuksiin.
 – Opettelin mielikuvitusolentojeni kautta oikeiden ihmisten kohtaamista. Vaikka minulla oli lapsena paljon hyviä ystäviä, minulle oli haastavaa olla isoissa ihmisporukoissa esimerkiksi kesäleireillä, Bergholm sanoo.
 Kun Bergholm oli kuusivuotias, hänellä oli tulevaisuuden varalle kaksi vaihtoehtoa: joko hänestä tulee koko maailman presidentti tai sitten elokuvaohjaaja. Bergholm valitsi jälkimmäisen.
 Ammatti on sama kuin vanhemmilla  Marjut Komulaisella  ja  Timo Bergholmilla . Isä ja äiti puhuivat töistä kotona, ottivat lapsia kuvauspaikoille ja näyttivät elokuvia. Heräsi rakkaus valkokankaan tapaan kertoa.
 – Ajattelen myös tunteet kuvina. Kun lapsena katsoin elokuvia, koin, että nuo puhuvat minun kieltäni. Minulle syy tehdä elokuvia, on se, että voin kommunikoida omalla äidinkielelläni.
 Hanna Bergholmin ensimmäinen pitkä elokuva kertoo perheestä, jonka tytär löytää oudon linnunmunan. Siitä kuoriutuu pelottava olento. Katriina Laine / Yle
 Sietokyky kasvoi kauhua katsomalla
 Ohjaamiseen ei ole Bergholmille koskaan liittynyt glamouria, punaisia mattoja tai pystejä. Se on ollut työtä.
 Pahanhautojan  ohjausta varten hän katsoi kaikki ne genreen liittyvät elokuvat, jotka yliherkältä ja kauhua pelkäävältä tytöltä olivat jääneet väliin. Perusklassikot –  Psykot  ja  Hohdot  – hän oli jo nähnyt, mutta läpikäytävien listalla oli yli sata elokuvaa.
 – Aluksi se oli aivan kauheaa. Katsoin niitä peiton takaa, mutta sitten siedätyin niille, hän kuvailee.
 Pelon käsitteleminen on aina kiinnostanut Bergholmia. Silti hän ei edelleenkään sulata tarkoituksellisen shokeeraavaa viihdekauhua.
 – On vastenmielistä, jos tehoja haetaan itsetarkoituksellisesta väkivallalla mässäilystä. Koen sellaisen moraalittomana.
 Kauhussa Bergholmia kiinnostaa erityisesti se, että sisäiset tunteet, joille ei löydy sanoja, voivat saada elokuvallisen ja visuaalisen muodon.
 – Yllättävät, absurdit asiat ovat hyväksyttyjä ja kerronnan keinot ovat sitä kautta ihanan rajattomat. Koen sen vapauttavana.
 Hanna Bergholm oli herkkä lapsi, jolla oli vilkas mielikuvitus. – Aiemmin en uskaltanut katsoa kauhuelokuvia. En ollut niiden fani, vaan pelkäsin niitä. Katriina Laine / Yle
 Jos korea myy, miksei suomi?
 Pahanhautojan  kehittelyvaiheessa osa ulkomaisista rahoittajista piti tärkeänä, että elokuvan kieli olisi englanti. He ajattelivat, että se myisi paremmin. Bergholm oli toista mieltä. Hän ei halunnut lähteä kilpailemaan amerikkalaisten Marvel-tuotantojen kanssa, vaan seurata eteläkorealaisen ohjaaja  Bong Joon-Hon  esimerkkiä.
 Joon-Hon koreankielinen  Parasite  teki historiaa. Se voitti viime vuonna parhaan elokuvan Oscar-palkinnon ensimmäisenä ei-englanninkielisenä tuotantona. Jos korea toimi, miksei myös suomen kieli?
 – Maailmalla kukaan ei ymmärrä suomesta sanaakaan. Se kuulostaa aivan satukieleltä. Tämä sopii todella hyvin kauhuleffaan, Bergholm ajattelee.
 Elokuva kuvattiin Latviassa, paikassa, joka voisi olla Suomi, mutta jossa on jotain tunnistamatonta.
 – Paikasta tulee fiilis, että tässä on jotain outoa. Missään ei näy mitään, mikä viittaisi johonkin maahan tai aikaan tai sitoisi tarinan jonnekin.
 Suomen kielen ja paikan valinta on osoittautunut oikeaksi ratkaisuksi. Elokuva on Bergholmin mukaan myyty jo ennen ensi-iltaansa yli 40 maahan.
 Elokuvaan haki 1 200 tyttöä
 Pahanhautojan  tyttären vaativaa roolia varten koekuvattiin 1 200 tyttöä. Tarina nähdään Tinjan näkökulmasta, ja näyttelijän piti pystyä esittämään kaksoisroolia, kun munasta kuoriutuva olio alkaa saada Tinjan piirteitä.
 Rooliin valittiin kuvausten aikaan 12-vuotias  Siiri Solalinna .
 – Siirin piti näytellä todella äärimmäisiä tunteita: alkaa itkeä kuvan aikana, karjua täysillä, olla väkivaltainen ja tapella.
 Siirin kanssa harjoiteltiin ja keskusteltiin paljon. Bergholm kehuu työtä Siirin kanssa helpoksi. Edes tekokyyneleitä ei tarvittu.
 – Siiri halusi kokeilla, pystyykö hän itkemään keskittymällä. Hän sanoi aina: "Odottakaa hetki. Nyt olen valmis." Ja sitten hän itki, Bergholm sanoo.
 Seuraavaksi keskiössä äidin aggressio
 Bergholm kirjoittaa parhaillaan seuraavaa uutta elokuvaa  Pahanhautojan  käsikirjoittajan  Ilja Rautsin  kanssa. Siitä on valmiina ensimmäinen käsikirjoitusversio.  Yön lapsi  -työnimellä kulkeva elokuva kertoo pariskunnasta ja kolmekymppisestä naisesta, joka saa lapsen. Nainen kokee, että lapsi on vieras ja pelottava.
 – Hän kuulee naapurin eukolta tarinoita peikoista ja alkaa kokea, että lapsi on vaarallinen, imee hänestä kaiken elinvoiman ja tuhoaa hänet.
 Elokuva käsittelee kauhun keinoin äidin aggression tunteita. Se perustuu osittain Bergholmin omiin kokemuksiin ja havaintoihin äitinä.
 Bergholm kertoo ennen äidiksi tuloa katsoneensa paljon  Super Nanny  -tv-ohjelmaa. Siinä maijapoppasmaisen lempeä mutta tiukka lastenhoitaja pistää piltit ja heidän vanhempansa tyynesti kuriin. Harva pystyy samaan.
 – Kun sain lapsen, ajattelin lopulta, että antaa olla. Tuntuu, että on muoti-ilmiö jakaa ristiriitaisia neuvoja ja sanoa, että jos teet toisella tavalla, tuhoat lapsesi. Olen seitsemän vuoden aikana oppinut olemaan armollisempi itselleni ja todennut, että tämä on jatkuvaa epäonnistumista. Jos yrittää parhaansa, se riittää.
 Hanna Bergholmin ohjaama ja Ilja Rautsin käsikirjoittama  Pahanhautoja  saa ensi-iltansa alkuvuodesta 2022.
 – Koen kauhuelokuvissa vapauttavana sen, että tunteet, jotka ovat meidän sisällämme ja joille ei löydetä sanoja, voivat saada elokuvallisen, visuaalisen muodon, Hanna Bergholm sanoo. Katriina Laine / Yle
 Elokuvaohjaaja Hanna Bergholm Syntynyt 1980 Helsingissä. Valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvaohjaajalinjalta 2009. Ohjannut mm. lyhytelokuvat  Nukkemestari  2018,  Gorilla  2009 ja  Varjot  2009 sekä tv-sarjat  Reetta ja Ronja  2009 ja jaksoja rikosdraamasarja  Harjunpäästä  2022. Ohjannut pitkän elokuvan  Pahanhautoja  2022. Lyhytelokuvat ovat kiertäneet kansainvälisillä festivaaleilla ja saaneet useita palkintoja. Nukkemestari on lisäksi esitetty New Yorkin modernin taiteen museo MoMassa 2018.
 Mitä ajatuksia artikkeli herätti? Keskustele aiheesta 11.10. klo 23 asti.

Ohjaaja kyllästyi latteisiin naiskuviin ja teki kauhuelokuvan, jonka pääpahis on äiti – se on myyty jo yli 40 maahan


Korona-aika lisännyt syömishäiriöoireilua
 Korona-aika on lisännyt ja osin pahentanut nuorten syömishäiriöoireilua. Ilmiö on maailmanlaajuinen, ja pandemian vaikutusten kerrotaan näkyvän viipeellä. Tilastojen mukaan syömishäiriötä oireilee yleisimmin nainen, mutta joukossa on myös miehiä: arviolta yksi tai kaksi kymmenestä. He jäävät kuitenkin usein huomaamatta.  Niin oli käydä myös 16-vuotiaana anoreksiaan sairastuneelle   Jere Ollilalle .
 Suomi lähettää Afganistanin jälkeen sotilaita Afrikkaan, mutta siellä odottaa monimutkainen kriisi
 Suomalaiset saavat Sahelin-komennukseltaan kenttäkokemusta, sanotaan puolustusministeriöstä. Kuvassa on suomalainen sotilas EU-koulutusoperaatiossa Malissa. Puolustusvoimat
 Suomi lisää sotilaiden määrää Länsi-Afrikassa. Suomalaiset osallistuvat EU-operaatioon länsiafrikkalaisen Sahelin alueen maisssa. Samaan aikaan Sahelin tilanne  muuttuu yhä sekavammaksi . Ranska esimerkiksi riitelee Malin kanssa, joka on kutsumassa avukseen venäläisiä palkkasotilaita.
 Vasta kolme prosenttia taloyhtiöistä on siirtänyt tiedot asunto-osakkeista sähköiseen järjestelmään
 Asunnon omistajan on lähetettävä paperinen osakekirja Maanmittauslaitokselle mitätöitäväksi ja tuhottavaksi. Sen voi kuitenkin pyynnöstä saada itselleen muistoksi. Tiina Jutila / Yle
 Paperiset osakekirjat jäävät vähitelleen historiaan, kun taloyhtiöt saavat osakeluettelot siirrettyä  sähköiseen järjestelmään.  Siirron jälkeen asuntojen nykyisillä omistajilla on kymmenen vuotta aikaa muuttaa omistuksensa sähköiseksi merkinnäksi.
 Lotilla iso rooli myös työpaikkaruokailun kehittämisessä – järjestö täyttää sata vuotta
 Lotta Svärd-järjestössä oli pikkulotat mukaan lukien parhaimmillaan 240 000 jäsentä.  Lottamuseon kokoelmat
 Lotta Svärd -järjestö täyttää sata vuotta. Lotat tunnetaan etenkin sodan aikana tehdystä työstä, mutta heidän perintönsä näkyy konkreettisesti tänä päivänä  esimerkiksi työpaikkalounaissa . Lotta Svärdin lakkauttamisen jälkeen sen työn jatkaja Suomen Naisten Huoltosäätiö perusti Työmaahuolto ry:n. Aluksi se huolehti valtion jälleenrakennustyömaiden ruokailusta. 1940-luvun puolivälissä Työmaahuolto myi ruokalansa ja siirtyi yksityiselle sektorille.
 Hanna Bergholmin kauhuelokuva näyttää naisen vihan tunteet
 Pahanhautoja on Hanna Bergholmin ensimmäinen pitkä elokuva. Katriina Laine / Yle
 Kun kulttuurivieras, elokuvaohjaaja  Hanna Bergholm  sai lapsen, hän kyllästyi valkokankaan latteisiin naiskuviin. Tuntui, ettei tarinoissa ja elokuvissa ole muuta äidin mallia kuin pyhä madonna. Niinpä  hän teki kauhuelokuvan , joka näyttää naisten vihan tunteet. Elokuva on myyty jo yli 40 maahan ennen ensi-iltaa.
 Yhtenäiset sateet väistyvät itään
 Ilmatieteen laitos
 Sunnuntaina päivällä on luvassa sadekuuroja niin pohjoisessa kuin etelässä. Yhtenäiset sateet väistyvät itään. Lämpötila on 10 asteen molemmin puolin. Lue lisää  Ylen sääsivuilta.

Herätys: Anoreksiaan sairastuneita poikia ei huomata, suomalaissotilaita monimutkaisen kriisin keskelle, naisen vihasta kertova kauhuelokuva myytiin 40 maahan