Summary: Kansainvälisesti arvostetun nykytaiteilijan Katie Patersonin käsialaa oleva tämänvuotinen IHME-teos ottaa kantaa ympäristöongelmiin ja lajien sukupuuttoon. Teos on sarja suitsukeseremonioita.

Tasaisesti levittäytyneen ihmisjoukon edessä palaa suitsuke ja Helsingin tuomiokirkon jylhä krypta täyttyy varsin voimakkaasta, makeahkosta tuoksusta. Ajatukset valuvat hitaasti satojen miljoonien vuosien päähän metsään, jossa ehkä kuului lentävien hyönteisten siipien suhina ja sysimustien tuhatjalkaisten aiheuttama rapina, kun ne vipelsivät pudonneiden lehtien joukossa.
 Värikkäitä kukkia ei näy missään – niiden evoluutio alkoi vasta myöhemmin – syvänvihreää, harmaata ja ruskeaa sitäkin enemmän.
 Yhtäkkiä jonkun kännykkä kilkattaa, illuusio katoaa ja ollaankin vuodessa 2021. Kännykät olisi pitänyt muistaa pistää äänettömiksi, sillä tämänvuotiseen IHME-teokseen kuuluu oleellisena osana hiljentyminen.
 – Suitsukeseremonia on tarkoitettu rauhalliseksi ja hidastempoiseksi kokemukseksi, jotta ihmiset voisivat virittäytyä oikeanlaiseen tunnelmaan. Jos jonkun puhelin nyt sitten soi, ei kyse ole mistään maailmanlopusta. Monet meistä eivät kuitenkaan ole enää tottuneita käyttämään hajuaistiaan, eli sen harjoittaminen vaatii jonkin verran keskittymistä, taiteilija  Katie Paterson  toteaa.
 IHME on nykytaideorganisaatio, joka tilaamissa teoksissa tiede ja taide risteävät.
 Suitsukeseremonian aloitusta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Luonnosta on pidettävä huolta
 Katie Patersonin uusin luomus,  To Burn, Forest, Fire  on pohjimmiltaan hyvin minimalistinen ja pelkistetty taideteos, mutta se kätkee sisälleen valtaisan määrän historiaa, informaatiota ja merkityksiä. Suitsukeseremonioissa – joita järjestetään ympäri Helsinkiä yhteensä 32 kappaletta – poltetaan hiljaisuuden valllitessa ja rajatulle osallistujamäärälle kaksi suitsuketta, joiden tuoksu perustuu tarkkoihin tieteellisiin tutkimuksiin.
 Ensimmäinen suitsuke herättää henkiin nykyisen New Yorkin lähettyvillä sijainneen maailman ensimmäisen metsän tuoksuja. Metsä löydettiin fossiilien perusteella, ja sen iäksi arvioidaan noin 385 miljoonaa vuotta.
 Tieteilijöiden, muun muassa geologien avulla Katie Paterson kehitti tuoksun, joka oli ominainen devonikauden metsälle. Sen aineksina on käytetty multaa, anaerobista hajoamista ja muinaisten kasvien lähimpiä sukulaisia, kuten maksasammaleita ja liekoja.
 Toisen suitsuke taas lehäyttää ilmoille nykyisen Amazonasin alueen tuoksujen makeankatkeran kirjon. Tuoksun yhtenä ainesosana on esimerkiksi isopreeni-niminen orgaaninen yhdiste, jota lähes kaikki sademetsien kasvit tuottavat.
 – Halusin herättää henkiin maailman ensimmäisen ja viimeisen metsän nimenomaan ei-visuaalisessa muodossa – ihmiset joutuvat siis käyttämään mielikuvitustaan. Mielestäni tuoksu on mahtava väline, joka pystyy kuljettamaan meitä aikakaudesta toiseen. Suitsukkeella taas on seremoniallisia ominaisuuksia. Se on fyysiseltä kooltaan pieni, mutta voi kuitenkin levittäytyä laajallekin alueelle, Paterson pohtii.
 Suitsukkeiden käyttötarkoitus on usein uskonnollinen, ja tämäkin tulokulma on  To Burn, Forest, Fire  -teoksessa omalla tavallaan mukana.
 – En itse harjoita mitään uskontoa, mutta mysteeriin ja pyhyyteen virittäytyminen on tässä yhteydessä tärkeää, koska meidän pitää etsiä uusia ja moninaisempia tapoja kytkeä itsemme takaisin luontoon. Luonto on elinehtomme, mutta tällä hetkellä olemme etääntyneet siitä todella kauaksi. Metsät palavat ympäri planeettaa ja katastrofeja tapahtuu jatkuvasti.
 Paterson kaipaakin ihmiskunnan asenteisiin selkeää muutosta.
 – Luontoa pitää kunnioittaa ja siitä on pidettävä huolta, ja tämä liittyy myös seremoniallisuuteen ja pyhyyteen.
 Suitsukeseremonian yleisöä Helsingin tuomikirkon kryptassa. Jussi Mankkinen / Yle
 Kuolleiden tähtien kartoittamista
 Katie Paterson tunnetaan taideteoksistaan, joissa tiede ja tutkimus ovat merkittävässä roolissa. Hän on muun muassa kehittänyt kuutamoa simuloivan hehkulampun, lähettänyt suorana sulavan jäätikön ääniä ja kartoittanut maailmankaikkeuden kuolleita tähtiä.
 – Olen hyvin kiinnostunut astronomiasta. Opin  All the Dead Stars  - projektin tiimoilta, että kun tähti kuolee, alkaa valtaisa kierrätysprosessi ja kuolleesta tähdestä tulee ensin planeetta ja sitä kautta me. Sisällämme virtaava veri ja tapamme hengittää johtuvat siis kuolleesta tähdestä. On uskomatonta linkittyä tällaiseen, koska tähdet tuntuvat hyvin kaukaisilta asioilta, mutta ilman tähden kuolemaa meitä ihmisiä ei olisi olemassa.
 Patersonin mielestä tiede ja tutkimus tarjoavat taiteilijalle suorastaan rajattoman määrän mahdollisuuksia ja inspiraatiota.
 – Taiteella ja tieteellä on kummallakin omat "lokeronsa" ja yleisönsä, mutta kun yhdistät nämä molemmat, sinulla on erilaisia ihmisiä, joilla on erilainen lähestymistapa asioihin– myös ilmastokriisiin.
 Suitsukeseremonian lopputulos. Tuoksut leijuvat vielä hetken Helsingin tuomiokirkon kryptassa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Patersonin merkittävin ja edelleen muokkautuva, pitkälle tulevaisuuteen kurkottava teos on kirjallisuuteen pohjautuva  Future Library , jonka aikajänne on sata vuotta. Norjaan istutettu metsä tarjoaa paperia jättiläismäistä kirja-antologiaa varten. Projektissa on ollut mukana  Margaret Atwoodin,   Karl Ove Knausgårdin  ja  Sjónin  kaltaisia maailmankirjallisuuden isoja nimiä. Ensimmäinen kirja ilmestyi vuonna 2014, projektin viimeinen vuonna 2114.
 – Hämmästyttävää kyllä, tällaisia kirjailijoita ei ole ollut lainkaan vaikeaa saada mukaan tähän projektiin. Luulen, että tämänkaltaiset kirjailijat myös välittävät siitä, millaisia asioita tulevaisuus tarjoaa heidän lapsilleen ja lapsenlapsilleen.
 Ja koska Paterson selvästikin pitää puista ja metsistä, voisi kuvitella, että hän viihtyy loistavasti nimenomaan Suomessa.
 – Minusta on ihan täydellistä, että  To Burn, Forest, Fire  -teokseni toteutuu Suomessa, koska metsät suorastaan ympäröivät teitä täällä. Ehkä luontoyhteys ei ole teille suomalaisille kovinkaan epätavallinen asia, mutta vaikkapa Skotlannissa metsät ovat kadonneet hakkuiden myötä, vaikka kauniita maisemia löytyykin.
 IHME-nykytaidefestivaalia on järjestetty vuodesta 2008 lähtien. IHME on kaikille avoin ja ilmainen tapahtumakokonaisuus, jota tuottaa taidesäätiö Pro Arte. IHME-taiteilijoita ovat viime vuosina olleet muun muassa brittiläinen  Jeremy Deller  ja ruotsalainen  Henrik Håkansson .

Miltä maailman ensimmäinen metsä tuoksui satoja miljoonia vuosia sitten? Suitsuketeos perustuu tarkkoihin tieteellisiin tutkimuksiin


Summary: Aluesyyttäjän mukaan oikeus perusteli tuomionsa Koskelan joulukuisesta murhasta hyvin, mutta vankeusrangaistukset olisivat voineet olla kestoltaan pidemmät.

Koskelan surmasta annettiin perjantaina syyttäjän vaatimuksia lievemmät tuomiot.
 Kolme tekoaikaan 16-vuotiasta poikaa sai nuorena tehdystä murhasta runsaan kymmenen, yhdeksän ja kahdeksan vuoden vankeustuomiot.
 Lue myös:   Koskelan surman tuomio lieveni vaaditusta: Murhasta 10, 9 ja 8 vuoden tuomiot tekijöille
 Uhrin omaisten asianajajan  Janne Nuutisen  mukaan tuomio on ennakoidun mukainen eikä siitä ole tarvetta valittaa.
 – Hyväksyttävä, ei millään tavalla yllättävä, hän toteaa.
 Nuutisen mukaan omaisten kanssa on käyty aiemmin keskustelua ja tärkeintä on, että oikeus tuomitsi jokaisen kolmen tekijän odotusten mukaisesti murhasta.
 Syyllisten osallisuudessa ja tekojen vakavuudessa oli eroja, joten tuomioiden vaihteluväli on Nuutisen mukaan ymmärrettävä.
 Omaisille tuomioiden antaminen on huojennus. He ovat joutuneet odottamaan pitkään, kuukausien ajan.
 – Raskas, pitkä aika odottaa ja asia on tavallaan avoimena. Vaikka prosessi ei todennäköisesti pääty tähän, tuomio on kuitenkin yksi merkkipaalu. Omaisten surutyö ja toipuminen vaatii tuomion saamista, Nuutinen sanoo.
 Omaiset toivovat, että asian käsittely sosiaalisessa mediassa päättyisi. Nuutinen toivoo omaisten huomioimista, vaikka tapaus ymmärrettävästi liikuttaa suomalaisten mieliä ja herättää tunteita.
 – He eivät halua olla julkisuudessa. Asian esillä oleminen on kipeä asia. Muistettaisiin aina, keitä tämä koskettaa eniten, silloin omaa toimintaa on helppo suhteuttaa, Nuutinen vetoaa.
 Syyttäjä pääosin tyytyväinen, harkitsee valittamista rauhassa
 Aluesyyttäjä  Satu Pomoell  on tyytyväinen Helsingin käräjäoikeuden antamaan tuomioon.
 – Syyksi lukeminen oli sen mukainen kuin olimme vaatineet. Kaikkien vastaajien on katsottu syyllistyneen siihen, mistä heille tuomiota vaadittiin.
 Tuomioiden pituudet sen sijaan vielä mietityttävät, sillä ne olivat vaadittuja lyhyemmät.
 – Joudumme rauhassa harkitsemaan, ilmoitammeko tyytymättömyyttä tai valitammeko tuomiosta, Pomoell toteaa.
 Hänen mukaansa oikeudenmukaisempi rangaistus olisi ollut kaksi vuotta pidempi vankeustuomio nuorimmalle ja vanhimmalle vastaajalle.
 Pomoell kuitenkin katsoo, että käräjäoikeus on perustellut tuomionsa hyvin.
 – Tuomiot on perusteltu kunnolla, ei ole rönsyilty ja punainen lanka pysyy koko ajan selkeänä. Osapuolten on tämän pohjalta hyvä miettiä ratkaisuaan.
 Valittamista harkitsevat myös murhasta nyt tuomion saaneet pojat.
 Mahdollisesta tyytymättömyydestä on ilmoitettava viikon sisällä ja sen jälkeen on kuukausi aikaa valittaa hovioikeuteen.
 On myös mahdollista valittaa suoraan ennakkopäätösvalituksella Korkeimpaan oikeuteen, KKO:hon, mutta se on käytäntönä äärimmäisen poikkeuksellista.
 Lue myös:
 Koskelan surman tuomio lieveni vaaditusta: Murhasta 10, 9 ja 8 vuoden tuomiot tekijöille
 Oikeushistorian professori Jukka Kekkonen Koskelan surmasta: "Tulisi tutkia, onko kulttuurissa tapahtumassa jotain, joka ruokkii tällaista"
 Koskelan tapauksen kaltaiset raa'at väkivallan teot harvinaisia, mutta kiusaaminen yleistä – MLL: "Kannattaa olla herkkänä oman lapsen voinnista"

Koskelassa surmatun pojan isä ja äiti toivovat rauhaa – syyttäjä harkitsee vielä tuomiosta valittamista


Summary: Jopa tuhannet maanomistajat ovat tyytymättömiä tuulivoimayhtiöiden tapaan maksaa maidensa pysyvästä käytöstä kertakorvauksella liityntäjohtojen alta. Tuulivoimaloita ja liityntäjohtoja niihin rakennetaan maahamme parhaillaan rivakkaa tahtia.

Tuulivoimaloita on rakennettu Suomeen rivakkaa tahtia ja lisää nousee etenkin Länsi- ja Pohjois-Suomeen. Tuhannen voimalan raja ylittyy tänä vuonna ja tuulivoimalla katetaan jo noin 10 prosenttia maan sähkönkulutuksesta.
 Samalla rakennetaan jopa kymmenien kilometrien mittaisia liityntälinjoja tuulivoimapuistoista valtakunnan sähköverkkoon. Yksi liityntälinja voi kulkea jopa satojen maanomistajien maiden halki.
 Yksi maanomistajista on jyväskyläläinen  Pauli Rintala , jolla on omaa metsää Pohjanmaalla, noin kymmenen kilometrin päässä rakennettavasta tuulivoimapuistosta.
 – Ja nyt siellä ollaan lunastamassa siirtolinjaa, jolla sähkö johdetaan tuulivoimalasta valtakunnan verkkoon. Lunastus on lähdössä liikkeelle ja olen saanut esityksen korvauksista, Rintala kertoo.
 – Minulla on hehtaarin verran menossa voimalinjan alle. Tarjouksen mukaan metsämaan korvausta tulisi noin 240 euroa. Se on maapohjan korvaus. Korvaukset perustuvat aika tavalla taulukkohintoihin.
 Rintala ei ole alkuunkaan tyytyväinen lunastustoimituksen (kansan suussa pakkolunastuksen) kautta tarjottuun kertakorvaukseen hänen metsiensä pysyvästä käytöstä sähkönsiirtolinjana, vaikka kaadettavista puista toki maksetaan erikseen markkinahinnan mukaan.
 – Näin alhaiset korvaukset tuntuvat aika kovalta vääryydeltä.
 Työssään Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton MTK:n kenttäpäällikkönä hän on havainnut, että kohtalotovereita on satoja, jopa tuhansia.
 – Viimeisen kahden viikon aikana ei ole tainnut olla yhtään päivää, ettei joku maanomistaja ole ollut yhteyksissä tuulipuistojen sähkönsiirtolinjojen lunastuskorvauksista ja lunastusmenettelyistä ja voi sanoa, että ei yhtäkään tyytyväistä yhteydenottoa.
 – Nämä lunastukset koskettavat tuhansia maanomistajia joka ikinen vuosi.
 "Lunastus ainut mahdollinen keino"
 Tuulivoimayhtiö Ox2:n maajohtaja  Teemu Loikkanen  puolustaa noudatettua lunastuskäytäntöä.
 – Tuulivoiman osalta sähköverkko eli ns. liityntäjohto on osa keskeistä infraa, mitä tarvitaan tuulivoimapuiston toteuttamiseksi. Ainut mahdollinen keino saada liityntäjohdon oikeudet kirjattuna rekisteriin on käytännössä lunastustoimituksen kautta, Loikkanen korostaa.
 Maanmittauslaitos suorittaa lunastustoimituksen. Voimalinjalunastuksissa on yleensä kysymys käyttöoikeuden lunastamisesta tiettyyn alueeseen. Voimansiirtoalueen lunastuksia on tänä vuonna tullut vireille 15 kappaletta heinäkuun lopuuun mennessä. Kun yksi lunastus koskee yleensä 100-200 maanomistajaa, on tämän vuoden lunastuksissa osallisia helposti useita tuhansia. Lunastustoimituksessa vahvistetaan lunastettava omaisuus ja määrätään kertakorvaus siitä. Lain mukaan lunastettavan omaisuuden omistaja saa taloudellisista menetyksistään täyden korvauksen. Maapohjan osuus on korvauksista yleensä 200-800 euroa hehtaarilta, mutta päälle voi tulla muita korvauksia, esim. odotusarvokorvausta keskenkasvuisen puuston hakkaamisesta. Lunastuskorvauksen päälle voi maksaa lisäkorvauksia erillisellä sopimuksella. Tämä on hyvin harvinaista. Maapohja säilyy maanomistajan omistuksessa ja käyttöoikeus palautuu hänelle, kun esim. voimalinja puretaan joskus.
 "Ei tiedä itkisikö vai nauraisiko"
 Tuulivoimapuistojen alueilla maanomistajille kuitenkin maksetaan yleensä vuokraa. Lukuisat maanomistajat haluaisivat myös sähkölinjojen alle jäävistä maista mieluummin vuotuisen vuokran kuin kertakorvauksen käyttöoikeuksien menetyksestä vuosikymmeniksi.
 – Ei oikein tiedä itkisikö vai nauraisiko, kun lunastustoimituksessa luvattu korvaus (pysyvästä käyttöoikeuden menetyksestä) on 240 euroa hehtaarilta ja puiston alueella maanomistajille voidaan maksaa 100-200 euroa hehtaarilta – vuodessa. Tuntuu tosi isolta vääryydeltä, että minä saisin kertakorvauksena suurin piirtein saman, minkä puiston alueella maanomistajat voivat saada vuokraa vuodessa, Rintala tähdentää.
 Rintalan mielestä liityntälinjojen maanomistajille pitäisi maksaa saman verran. Hän perustelee sitä myös puuston vuotuisella kasvulla.
 – Kun hyvän metsämaan vuosituotto pyörii 100-200 eurossa hehtaarilta, niin kuulostaa loogiselta, että kun vuosituotto menetetään siirtolinjan alueelta, niin maksettava vuosivuokra olisi saman suuruinen, Rintala ynnäilee.
 "Vuokraus hankalaa"
 Tuulivoimayhtiön Loikkanen ei lämpene liityntälinjojen vuokraukselle.
 – Vuokraus on hankalaa siinä mielessä, että maanomistajissa on aika paljon kuolinpesiä ja järjestäytymättömiä tahoja, joilla ei välttämättä ole oikeuksia ylipäätään allekirjoittaa vuokrasopimuksia, Loikkanen tähdentää.
 Loikkasen mukaan vuokraoikeudet ovat tuulivoimalaitoksen kannalta ehdottoman tärkeitä, jotta käyttöoikeudet saadaan kirjattua rekisteriin. Ilman sähköverkkoliityntää tuulipuisto ei voi tuottaa mitään.
 – Maanomistajia voi olla satoja ja vuokraoikeuden saaminen rekisteriin kirjattuna oikeutena noin isolle määrälle on käytännössä mahdotonta.
 Teemu Loikkasen mukaan käytännössä ainut keino saada liityntäjohdon oikeudet kirjattua rekisteriin on  lunastustoimituksen kautta.  Katriina Laine / Yle
 Miksi vuokraus onnistuu tuulipuistoissa, mutta ei sähkölinjoilla?
 – Tuulivoiman hankealueella voidaan itse vaikuttaa voimalapaikkoihin ja silloin voimalapaikkoja voidaan siirtää maanomistajalle, jonka vuokraoikeudet saadaan kirjattua. Liityntäjohto taas menee suunnitelman mukaisesti aika suoraan, eikä siinä voi hirveästi lähteä kiertämään esimerkiksi maanomistajia, joiden vuokraoikeuden kirjaaminen ei onnistu. Tuulipuistoalueella on enemmän valinnanvaraa ja vapautta kohdistaa nämä tärkeät toimet kiinteistöille, joiden vuokraoikeus voidaan kirjata sopimuksen kautta, Loikkanen selventää.
 Lakiuudistus lausunnoilla
 Metsänomistajien pitkään odottama lunastuslain uudistus on parhaillaan lausuntokierroksella. Lakiluonnos lupaa lunastuskorvauksiin 15 prosentin korotusta nykytasosta.
 – Tosi hyvä että se on lähtenyt liikkeeelle. Siellä on ihan hyviä elementtejä, Rintala kehaisee.
 – Toisaalta myös jonkinmoista pientä extraa toivoisi lakiin tulevan. Ruotsissa tulee muistaakseni 25 prosenttin preemio korvauksen päälle. Joku samantyyppinen olisi ihan asiallinen taso Suomessakin.
 Yksityiset omistavat Suomen metsäalasta noin 60 prosenttia. Metsänomistajia on Suomessa noin 600 000.
 Lue lisää:
 Tuulivoimasta on tullut vaivihkaa rahasampo riutuville kunnille – voimalat tuottavat niin paljon rahaa, että Suomeen syntyy kohta "veroparatiiseja"
 Määräily ärsyttää – Suomalaiset metsänomistajat turvautuneet "aavistushakkuisiin" vastavetona EU:ssa valmisteltavalle metsästrategialle
 Rahastot lisänneet metsäostojaan rajusti – osuus alkuvuoden metsäkauppahehtaareista jo lähes 40 prosenttia
 Lappiin iski metsien ostobuumi: kaupat lisääntyivät 50 prosenttia ja hinnat nousivat eniten koko Suomessa – katso maakunnittaiset hintatilastot

Metsänomistajat penäävät tuulivoimayhtiöiltä kunnon korvauksia maidensa sähkölinjakäytöstä – haluavat  vuosivuokraa kertamaksun sijaan


Summary: Pekka Haaviston mukaan Afganistanissa on huomattu, ettei Taliban-liikkeen johdon määräykset kunnolla välity sen taistelijoiden ylläpitämille tiesuluille.

EU harkitsee toimistonsa avaamista uudelleen Kabulissa, kertoi ulkoministeri  Pekka Haavisto  (vihr.) tiedotustilaisuudessaan.
 EU:n ulkoministerit ovat pitäneet Slovenian EU-puheenjohtajuuskauden ensimmäisen kokouksensa, jonka pääasia oli Afganistanin tilanne. Epävirallisessa kokouksessa ei tehty varsinaisia päätöksiä, mutta pohdittiin menettelytapoja.
 Haaviston mukaan EU:n ulkopoliittinen edustaja  Josep Borrell  painotti kokouksessa, ettei EU:n delegaatiota Kabulissa ole virallisesti suljettu, vaikka henkilöstö onkin sieltä evakuoitu.
 Borrell oli pohdiskellut kokouksessa, että kun delegaatiota aikanaan lähdetään avaamaan, se voisi lähteä liikkeelle EU:n humanitaarisen avun toimistosta Echosta. Sen tehtävänä on organisoida humanitaarista apua ja auttaa myös ulkomaille pyrkiviä EU-kansalaisia.
 Haavisto totesi, ettei avaamista ole vielä kovin paljon ehditty suunnitella. Talibanin kantaa toimistoon ei tiedetä. Lisäksi kaiken avun edellytys on se, että Taliban noudattaa sille annettuja, ihmisoikeuksien noudattamiseen liittyviä ehtoja.
 Viisi johtopäätöstä Afganistanista
 Haaviston mukaan EU-ulkoministerit tekivät viisi johtopäätöstä, joilla Afganistanin uuden Taliban-johdon toimintaa arvioidaan.
 Afganistanista ei saa tulla uutta terrorismin pesää, Talibanin on noudatettava ihmisoikeuksia ja myös esimerkiksi lehdistönvapautta, uuteen hallitukseen tulee ottaa muitakin tahoja kuin Taliban, ja humanitaarisen avun on päästävä esteettä perille.
 Ministerit myös vetoavat Talibaniin, että se päästäisi maasta pois haluavat ihmiset lähtemään.
 Eräillä EU-mailla, kuten Saksalla ja Ranskalla on yhteyksiä Talibaniin, sillä ne ovat olleet mukana Dohassa ja Qatarissa pidetyissä rauhanneuvotteluissa.
 Haaviston mukaan yhteydenpito Talibaniin on hankalaa, koska järjestön komentojärjestelmä on hatara. Esimerkiksi sen johdon antamia määräyksiä ei tunneta taistelijoiden pitämillä tiesuluilla.
 On myös hankala seurata, kuinka hyvin Taliban noudattaa EU:n antamia määräyksiä esimerkiksi ihmisoikeuksista. EU pyrkii saamaan tietoa esimerkiksi kansalaisjärjestöiltä. Pieniltä paikkakunnilta tietojen saaminen on hyvin haastavaa, Haavisto totesi.

Haavisto: EU pohtii toimiston avaamista Kabuliin hoitamaan humanitaarista apua – ennakkoehtona ihmisoikeudet


Summary: Apple näyttää olevan valmis kuuntelemaan tietoturvayhteisöä ennen kuin se julkaisee päivityksen, joka mahdollistaa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä sisältävän materiaalin seulomisen puhelimissa.

Teknologiayhtiö Apple on ilmoittanut lykkäävänsä iphone- ja ipad-laitteille suunniteltuja päivityksiä, joiden tarkoituksena oli lisätä lasten ja nuorten turvallisuutta. Alun perin uusien ominaisuuksien oli tarkoitus tulla käyttöön Yhdysvalloissa jo tämän vuoden aikana. Aiheesta nousseen kovan kritiikin vuoksi Apple on päättänyt lykätä julkaisua myöhemmäksi.
 Apple kertoi viime kuussa kolmesta uudesta ominaisuudesta , jotka se aikoi lisätä laitteisiinsa seuraavan järjestelmäpäivityksen yhteydessä. Yksi ominaisuuksista mahdollistaisi lasten seksuaalista hyväksikäyttöä sisältävän materiaalin seulonnan käyttäjien puhelimissa.
 Tietoturva-asiantuntijat pöyristyivät Applen ilmoituksesta. Yleinen näkemys oli, että Applen tapa hoitaa seulonta aiheuttaisi merkittävän uhkan käyttäjien yksityisyyden suojalle.
 Tutkijat olivat myös pettyneitä, ettei Apple ollut tehnyt yhteistyötä tietoturvayhteisön kanssa. Nyt tähän näyttää tulevan muutos.
 – Asiakkailta, etujärjestöiltä, tutkijoilta ja muilta tahoilta saamamme palautteen perusteella olemme päättäneet ottaa tulevina kuukausina lisäaikaa kerätäksemme palautetta ja tehdäksemme parannuksia ennen kuin julkaisemme nämä erittäin tärkeät lasten suojelua edistävät ominaisuudet, Apple kertoi  tiedotteessaan .
 Puhelimessa tapahtuva seulonta herätti kritiikkiä
 Applen päätös hoitaa seulonta juuri puhelimessa herätti paljon ihmetystä ja kritiikkiä. Normaalisti teknologiayhtiöt seulovat laitonta materiaalia pilvipalvelimiltaan. Apple olisi voinut toteuttaa seulonnan omassa icloud-pilvipalvelussa.
 Tämän sijaan Apple päättyi ratkaisuun, jossa seulonta tapahtuu käyttäjän omassa puhelimessa. Tämä tapahtuu lataamalla jokaiseen iphone-puhelimeen tiivistekokoelma viranomaisten tiedossa olevasta hyväksikäyttömateriaalista. Nämä ovat niin sanottuja digitaalisia sormenjälkiä yksittäisistä kuvista ja videoista.
 Tämän jälkeen puhelin luo samalla menetelmällä tiivisteen jokaisesta puhelimeen tallennetusta kuvasta. Jos luotu tiiviste täsmää viranomaisilta saadun tiivisteen kanssa, puhelin lähettää ilmoituksen Applelle, jonka työntekijä tarkistaa tiedostot manuaalisesti pilvipalveluun ladatuista varmuuskopioista. Jos materiaali todetaan laittomaksi, Apple ottaa yhteyttä viranomaisiin.
 Applen mukaan sen kehittämä ratkaisu olisi käyttäjien yksityisyyden suojan kannalta parempi vaihtoehto kuin suoraan palvelimella tapahtuva seulominen. Tietoturva-asiantuntijat eivät nähneet asiaa samalla tavalla. Heidän mukaansa Applen ratkaisu loisi mahdollisuuden laitteessa tapahtuvaan valvontaan.
 Lue myös:
 Analyysi: Applen päätöksestä seuloa lasten hyväksikäyttöön liittyviä kuvia puhelimissa nousi poikkeuksellinen kohu – miksi?

Apple lykkää lasten suojelemiseksi suunniteltujen iphone-päivitysten julkaisua


Summary: Ministeriö patistaa tartuntatautiylilääkäreitä jatkamaan testaamista ja jäljittämistä, vaikka yli puolet kansalaisista on rokotettu. Suurten kaupunkien tartuntatautiylilääkärit ovat vaatineet jäljittämiseen järkeä. Tie ulos koronasta on muuttunut arvovaltakiistaksi, kirjoittaa politiikan toimittaja Kristiina Tolkki.

Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri (HUS)

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP)

Koronatestesteistä ja jäljittämisestä on syntynyt kummallinen soppa, jossa vastakkain ovat sosiaali- ja terveysministeriö, suurten kaupunkien tartuntatautiylilääkärit ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitos.
 Sosiaali- ja terveysministeriö järjesti perjantaina ylilääkäreille paimenkokouksen, jossa se vaati lääkäreitä jatkamaan koronatestejä vanhaan tapaan, vaikka yli puolet väestöstä on rokotettu kahdesti.
 Kokous järjestettiin sen jälkeen, kun kuuden suurimman kaupungin tartuntatautiylilääkärit olivat  vaatineet järkeä jäljitykseen ja karanteeneihin .
 Tartuntatautiylilääkärit panisivat pisteen työpaikkojen ja päiväkotien laajoille karanteeneille.
 Lääkärit keskittyisivät jäjittämisessä perheisiin ja läheisiin kontakteihin. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos on samoilla linjolla.
 Lääkärit perustelevat näkemystään sillä, että jäjittäminen on työlästä ja vaatii valtavan määrän henkilökuntaa. Vaarana on, että muut sairaudet jäävät Suomessa hoitamatta.
 Kiistely näyttää ulospäin sekavalta
 Sosiaali- ja terveysministeriö paimensi kokouksessaan tartuntatautiylilääkäreitä omalle linjalleen. Perhe- ja peruspalveluministeri  Krista Kiuru  (sd.) on Ylen tietojen mukaan tehnyt pitkissä puheluissaan selväksi oman tahtonsa.
 Kiuru ei ole kommentoinut asiaa, mutta STM:n kansliapäällikkö Kirsi Varhila sanoi A-Studiossa:  "Jos emme testaa ja jäljitä, peli on menetetty" .
 Lääkärien parissakin on koronataistelusta erilaisia mielipiteitä. Esimerkiksi Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin infektioylilääkäri  Asko Järvinen  edustaa koronan vastaisessa taistelussa maltillista linjaa, kun taas HUSin apulaisylilääkäriä  Eeva Ruotsalaista  pidetään tiukan linjan edustajana.
 Mutta kun kyse on lääketieteestä, erilaiset näkemykset ovat “business as usual”. Tiede ei kehity, jos erilaisia teorioita ei punnita ja verrata toisiinsa.
 Tavalliselle kansalaiselle tilanne näyttäytyy kuitenkin sekavana. Pitäisikö kahdesti rokotetun mennä testiin, jos yskittää? Pirkanmaalla ohjeistuksen mukaan ei, Uudellamaalla kyllä.
 Ennen kaikkea lääkärit vaativat nyt ministeriöltä selkeyttä.
 Ministeriön kannanotot ristiriitaisia
 Sosiaali- ja terveysministeriön lääkintöneuvos  Anni Virolainen  sanoi Helsingin Sanomille lauantaina, että jäljityksestä päättäminen kuuluu kunnille.
 Vantaan kaupungin sosiaali- ja terveystoimen apulaiskaupunginjohtaja  Timo Aronkytö  parahtaa twitterissä EI! Tarvitaan selkeyttä! Eivät kunnat voi päättää.
 Jos ministeriöstä tulee saman viikon aikana kahdet eri ohjeet, ollaan huteralla pohjalla. Kansliapäällikkö vaatii testauksen jatkamista ja lääkintöneuvos toteaa, että päätös on kuntien vastuulla.
 Tilanne on kiusallinen myös THL:lle. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos on ministeriön alainen asiantuntijavirasto, jonka käsityksiä ministeriössä kuunnellaan yleensä tarkalla korvalla.
 Perjantain paimenkokouksessa ei syntynyt yksimielisyyttä. Arvovaltataistelu siis jatkuu. Samaan aikaan hallituksen koronastrategiaa valmistellaan "hiki hatussa".
 Nyt näyttää siltä, että sillä alkaa olla kiire. Muuten tie ulos koronasta on kivetty arvovaltataistelulla, joka ei palvele ketään.

Analyysi: Koronarokotettu kaipaa selviä ohjeita ulos koronasta, mutta testeistä ja jäljityksestä tuli nolo arvovaltataistelu


Summary: Median vastuulla on kuunnella etenkin afganistanilaisia naisia, koska nimenomaan heidät Taliban pyrkii hiljentämään. Näin sanoo Helsingin Sanomien toimittaja Maria Manner Ylen mediaohjelma Viimeisessä sanassa.

Afganistanin kriisi ei päättynyt evakuointilentoihin tai siihen, että viimeinenkin yhdysvaltalaissotilas poistui kuluneella viikolla maasta kaksi vuosikymmentä kestäneen sodan jälkeen. Median on kerrottava Afganistanin tilanteesta ja afganistanilaisten inhimillisestä hädästä jatkossakin. Nythän sitä kerrottavaa vasta riittääkin.
 Tätä mieltä ovat Ylen mediaohjelma Viimeisessä sanassa vierailleet toimittaja  Maria Manner  Helsingin Sanomista ja dokumenttia Afganistanista tekevä, Yle Kioskissa pian aloittava  Zahra Karimy .
 Ääriliike Taliban valtasi Afganistanin pääkaupunki Kabulin elokuun puolessa välissä, ja sen jälkeen maan tilanteesta kertovat jutut ovat olleet luetuimpien joukossa täällä Suomessakin.
 Afganistan on ohittanut volyymiltään monta muuta uutistapahtumaa koronasta Haitin tuhoisaan maanjäristykseen. Afganistanin kriisi on kiinnostanut paljon myös nuoria, jotka saattavat tavanomaisesti jättää ulkomaanuutiset väliin.
 Helsingin Sanomien toimittaja Maria Manner on nimetty Afganistanin naisten ja tyttöjen tilannetta seuraavaksi projektitoimittajaksi vuoden ajaksi. Mikko Koski / YLE
 Helsingin Sanomien sunnuntaitoimituksessa työskentelevä Manner nimitettiin vuodeksi afganistanilaisten naisten ja lasten tilannetta seuraavaksi projektitoimittajaksi.
 Päätoimittaja  Kaius Niemi   perusteli  uutta työnkuvaa sillä, että konflikteissa pitkäkestoinen seuranta voi jäädä vähemmälle ja lehti haluaa pitää lukijat kartalla myös valloitusvaiheen jälkeenkin, kun Talibanin valta mahdollisesti vakiintuu.
 – Journalistinen peruste keskittyä naisiin on vahva, koska heidät Taliban pyrkii vaientamaan,, Manner sanoo.
 Mannerilla on aikaisemmilta juttukeikoilta paikallisia kontakteja, joiden avulla hän toivoo pääsevänsä kertomaan suomalaisille siitä, millaista naisten ja lasten elämä ääriliikeeen hallitsemassa maassa on. Helppoa se ei ole.
 – Emme teidä vielä, millaiseksi yhteydenpito muodostuu. Yhteydenpito ulkomaailmaan voi olla vaarallista. Täytyy miettiä tarkkaan, mikä on turvallista.
 Manner kertoo naisaktivistista, jonka kanssa hän oli vielä muutama viikko sitten tiivisti tekemisissä. Viime viikkojen aikana hän ei ole saanut naiseen mitään yhteyttä.
 – En tiedä yhtään, mitä hänelle on käynyt.
 Afganistanista puhuminen lisää toivoa
 Afganistanilaistaustainen toimittaja Zahra Karimy oli tekemässä kesällä kahden kuukauden ajan dokumenttia Afganistanissa.
 Hän tapasi paikallisia naistoimittajia. Keskusteluissa päärosaan nousi pelko. Yleistunnelma maassa oli väsynyt ja huolestunut.
 – Mediasta minulle oli tullut sellainen olo, että Afganistanissa ihmiset ovat taisteluhenkisiä. Paikan päällä huomasin, että he ovat todella väsyneitä. He halusivat vain rauhaa ja heitä huoletti se, miten selvitään huomiseen, Karimy kertoo.
 Toimittaja Zahra Karimy oli kesällä kaksi kuukautta Afganistanissa tekemässä dokumenttia naisten oikeuksista.  Mikko Koski / YLE
 Hän muistuttaa, että sodan lisäksi Afganistania ovat kurittaneet koronaepidemia ja poikkeuksellinen kuumuus.
 Osa Karimyn tapaamista toimittajista on saanut turvapaikan ja on nyt Saksassa tai Ranskassa. Jotkut ovat joutuneet jäämään Afganistaniin. Yksi heistä menehtyi 20-vuotiaana perheenjäseniensä kanssa Kabulin lentokenttäiskussa.
 Karimy muistelee liikuttuneena keskustelua, jossa hän oli sanonut tälle afganistanilaiselle kollegalleen, että Suomeen palattuaan hän aikoo olla kotona ja miettiä rauhassa kokemaansa: Ehkä olisi parempi olla hiljaa.
 – Hän sanoi minulle, että nyt olet antanut pelon voittaa. Tuo on juuri sitä, mitä talibanit haluavat. Hän sanoi, että koska olen maassa, jossa voin vapaasti käyttää omaa ääntäni, miksen puhuisi nuorten naisten puolesta.
 Karimy kokee, että hänellä on tehtävä. Sillä kun Afganistanista ja ihmisoikeuksista puhutaan, se luo toivoa niin täällä Suomessa kuin kaukana Afganistanissakin.
 – He tietävät, ettei maailma ole hylännyt heitä. Heillä on merkitystä ja toivoa.
 Helsingin Sanomien Maria Manner muistuttaa median vastuusta.
 – Meidän pitää muistaa kuunnella niitä afganistanilaisia ääniä, joita yritetään vaientaa ja muistaa myös moraalinen vastuu tilanteesta. Suomi ollut osana sotilasoperaatiota, joka epäonnistui. Meidän pitää seurata tilannetta jatkossakin.
 Katso kaikki Viimeinen sana -jaksot tästä.

Miten media pystyy kertomaan afganistanilaisten hädästä, kun toimittajien työ on uhattuna ja paikallisten yhteydenpito ulkomaailmaan riski?


Summary: Häikäilemättömiksi heittäytyneet mäyrät ovat murtautuneet kanootteihin ja tunkeutuneet ruuan toivossa jopa telttoihin, joissa on ollut ihmisiä sisällä. Tutkijan mielestä eläinten käytös on erittäin poikkeuksellista, sillä mäyrä on ihmisarka.

Tamperelainen  Aino Malinen  joutui elokuun puolivälissä Päijänteellä vastakkain jopa maailmanlaajuisesti ajatellen epätavallisen röyhkeän mäyrän kanssa. Malinen oli kavereidensa kanssa melontaretkellä, ja seurue rantautui perinteikkääseen Kelventeen saareen. Leiripaikka löytyi yhdeltä saaren useista hiekkarannoista.
 Rentouttava melontaretki sai yllättävän ja epämiellyttävän käänteen ensimmäisenä yönä. Aamun tunteina Malinen heräsi siihen, että jokin heiluttaa telttaa ja rapistelee teltan absidissa, eli eteisessä.
 Se oli mäyrä.
 – Noustuani ylös huomasin mäyrän tuijottavan minua ja järsivän sisätelttaa. Minulla oli maustettuja pähkinöitä teltassa muovipussiin käärittynä. Se oli haistanut ne ja koetti saada niitä ruuakseen, Malinen kuvailee.
 Aino Malisen uusi teltta koki kovia pähkinänhimoisen mäyrän kynsissä. Kankaaseen tuli repeämä. Aino Malinen
 Hetken mietittyään hän löi kätensä yhteen, mutta mäyrä ei piitannut hätistelyistä. Vasta toisen taputuksen jälkeen otus otti jalat alleen.
 Kurkistaessaan ulos teltasta Malinen jännitti, onko eläin todella lähtenyt.
 – Jälkikäteen arvioiden suhtauduin tilanteeseen yllättävän rauhallisesti. Hieman pelotti, hyökkääkö se kimppuuni, jos se ei ole päässyt teltan eteisestä pois.
 Rötösaallolla on useita uhreja
 Kelventeen saaren mäyrät ovat kiusanneet retkeilijöitä erityisesti loppukesällä. Facebookin Meloen Retkeilijät -ryhmässä useat henkilöt kertovat viirunaamojen tihutöistä. Mäyrät ovat käyneet teltoissa, murtautuneet suljettuihin kajakkeihin ja levitelleet ryöstösaalistaan pitkin hiekkarantoja.
 Sosiaaliseen mediaan jaetuissa kuvissa näkyy kajakkien aukkopeittoja, joita koristaa terävien hampaiden jäljet. Eräs retkeilijä kertoo heränneensä riippumatosta, mäyrän tuijottaessa vain metrien päästä.
 Mäyrien rosvoilu sapettaa retkeilijöitä. Menetetyt eväät ja vauriot varusteissa harmittavat. Lisäksi eläinten käytös herättää pelkoa. Niin myös Aino Malisessa.
 – Kun havaitsimme mäyrien aikaansaannokset, heräsi pieni pelko. Aluksi olin vain hämmentynyt, kun en osannut odottaa tällaista, hän sanoo.
 Tutkija: poikkeuksellista käytöstä mäyriltä
 Luonnonvarakeskuksen ohjelmajohtaja ja erikoistutkija  Katja Holmala  on erikoistunut nisäkäspetojen tutkimiseen. Hän pitää mäyrien käytöstä Kelventeellä täysin poikkeuksellisena, koska lähtökohtaisesti mäyrä on hyvin ihmisarka.
 – En ole koskaan tavannut Suomessa tällaista käyttäytymistä mäyrillä, maailmaltakin on vain muutamia esimerkkejä, hän sanoo.
 Edes kajakki ei jäänyt mäyriltä rauhaan. Otukset olivat avanneet aukkopeitot ja levitelleet tavarat pitkin rantahiekkaa. Aino Malinen
 Holmala kertoo, että ihmisasutuksen läheisyydessä mäyrät saattavat hyödyntää esimerkiksi lintulaudoilta pudonnutta ruokaa. Kelventeen mäyrien kohdalla kysymys on samasta asiasta.
 – Mäyrät ovat oppineet, että ne saavat retkeilijöiltä helposti ruokaa. Ne ovat myös huomanneet, että ihmiset eivät ole niille vaaraksi. Siksi niiden käytös on röyhkeää, Holmala sanoo.
 Matalalla ja tanakalla mäyrällä on kovaluonteisen eläimen maine. Se saattaa olla osin seurausta siitä, että esimerkiksi luolametsästyksen yhteydessä mäyrä voi vahingoittaa pesäluolaan tullutta metsästyskoiraa jopa kohtalokkaasti.
 Holmala rauhoittelee pelkääviä retkeilijöitä, että mäyrä ei ole yleensä luonteeltaan aggressiivinen.
 – Se on kyllä melkoinen jääräpää, eikä hätkähdä vähästä. Esimerkiksi kimppuunsa hyökkäävää ilvestä vastaan se puolustautuu kiukkuisesti. Ihmistä se yleensä väistää.
 Metsähallitus ei puutu mäyrien rötöstelyyn
 Kansallispuistoista vastaa Metsähallitus. Järvi-Suomen alueen luontopalveluiden luonnonsuojelupäällikkö  Panu Kuokkanen  kertoo, että Kelventeellä on aiemminkin tehty havaintoja retkieväitä tavoittelevista mäyristä. Retkeilijät ovat kertoneet myös kohtaamisista leiriin tulleiden supikoirien kanssa. Kuokkasen mukaan on erittäin harvinaista, että isot nisäkkäät ovat näin sumeilematta oppineet hyödyntämään ihmisten eväitä.
 Metsähallituksen tietoon tulee aika ajoin esimerkkejä eläimistä, jotka ovat tottuneet kärkkymään ihmisten eväitä. Sipoonkorven ja Nuuksion kansallispuistoista kerrotaan nuorista ketuista ja korpinpojista, jotka tulevat ruuan toivossa nuotiopaikoille jopa ihmisten nähden.
 Metsähallitus ei aio puuttua Kelventeen mäyrien rötöstelyihin. Kansallispuisto on luonnonsuojelualue, ja metsästystä siellä rajoitetaan laissa, puiston järjestyssäännöissä sekä hoitosuunnitelmassa. Kuokkanen kertoo, että haitallisten vieraslajien, kuten supikoiran ja minkin, pyytämiseen voi saada lupia. Sen sijaan muut kansallispuiston asukkaat, joihin mäyräkin kuuluu, on suojeltu.
 Luontoammattilaisen ratkaisu mäyräongelmaan on metsästystä pehmeämpi: siisti retkeily.
 – Retkietikettiin kuuluu, että mikä tuodaan mukana, viedään myös pois. Eläimiä ei saisi opettaa eläimiä hyödyntämään ihmisten jätteitä ja ruuantähteitä, Kuokkanen tähdentää.

Ruokaa varastelevat mäyrät kiusaavat retkeilijöitä Päijänteellä: "Noustuani ylös huomasin mäyrän tuijottavan minua ja järsivän sisätelttaa"


Summary: Moomin Characters lopetti yhteistyön japanilaisen suuren kosmetiikkayrityksen kanssa, kun kävi ilmi, että kosmetiikkayhtiön puheenjohtaja on möläytellyt rasistisia kommentteja.

Muumit joutuivat viime viikolla keskelle rasismiuutisointia Japanissa.
 Japanilainen DHC-kosmetiikkayritys ryhtyi myymään huulirasvaa ja käsirasvaa Pikku Myyn kuvilla runsas viikko sitten, 23.8.
 Tästä nousi vastalauseiden ryöppy.
 “Natseja ja fasisteja kritisoinut Tove Jansson ei olisi tätä hyväksynyt”, japanilainen twitteristi kirjoitti.
 DHC:n hallituksen puheenjohtaja  Yoshiaki Yoshida  tunnetaan rasisistisista lausunnoistaan. Hän  on halventanut esimerkiksi korealaisia , myös yrityksen omilla verkkosivuilla.
 Japanin muumeja hallinnoiva Rights and Brands Japan oli antanut DHC:lle mainosoikeudet syyskuuksi.
 Kun tieto rasismista tuli ilmi, Muumien edustaja reagoi heti. Rights and Brands Japanin johtaja  Kumiko Ito  pyysi anteeksi Asahi Shimbun lehdessä.
 Anteeksipyyntö esitettiin pian myös  Muumin Japanin -sivustolla.
 27.8. päivätty “tiedote viralliselta Muumi-sivustolta” pahoittelee DHC-yhtiötä mainitsematta, että eräs lisensoitu tuote aiheutti epämiellyttäviä tunteita.
 Tiedotteessa kerrotaan, että Suomen Moomin Characters -yhtiö ei hyväksy minkäänlaista syrjintää. Tove  Janssonin filosofian mukaan  kaikkia tulee kunnioittaa ja kaikki hyväksyä, tiedotteessa sanotaan.
 Jatkossa Moomin Characters -yhtiö kertoo käyvänsä läpi yhteistyökumppanit.
 Toimitusjohtaja: Emme jatka yhteistyötä
 Moomin Characters -yhtiön toimitusjohtaja  Roleff Kråkström  kertoo Ylelle, että DHC:n toimitusjohtajan kommentit olivat selkeästi Muumien edustamien arvojen vastaisia.
 – Noin viikko sitten meihin otti yhteyttä yksityishenkilö Japanista. Kaupallinen agenttimme Japanissa oli Twitterissä ilmoittanut, että markkinoille tulee uusi voide yhteistyössä Muumien kanssa. Reippaat yksityishenkilöt ottivat meihin yhteyttä ja kertoivat, että yhtiön hallituksen puheenjohtaja on antanut selkeästi syrjiviä lausuntoja korealaisista Japanissa, Kråkström kertoo.
 Suomesta otettiin heti yhteyttä paikalliseen agenttiin, joka ryhtyi toimiin, Kråkström kertoo.
 – Nyt on sovittu valmistajan kanssa, ettemme tule jatkamaan heidän kanssaan yhteistyötä, eivätkä he saa valmistaa lisää Muumi-brändättyjä tuotteita.
 Kråkströmin mukaan yhteydet yritykseen katkaistiin.
 – Julkisesti teimme myös selväksi, että tämän tyyppiset lausunnot eivät ole sovitettavissa yhteen meidän arvojen kanssa, Kråkström sanoo.
 Hän kertoo, että vastaavia tapauksia on ollut joitain muissakin maissa.
 – Joidenkin vähittäiskauppaketjujen arvot ovat olleet sellaisia, että ne eivät ole sopineet arvoihimme.
 Kråkström kertoo, että lisenssinhaltijoihin, siis siihen, kuka saa esimerkiksi mainonnassaan käyttää Muumi-hahmoja, pystytään vaikuttamaan, mutta esimerkiksi yksittäisiä kauppiaita ei voi estää myymästä Muumi-tuotteita.
 Muumien arvoja ei ole erikseen listattu. Kråkströmin mukaan syynä on se, että Muumit ovat taideteos, eivät viihdeteollisuuden tuote. Siksi arvoja ei voi liiketaloudellisesti rajata.
 – Yksi selkeä arvoklusteri on suvaitsevaisuus, inklusiivisuus ja lähimmäisen rakkaus. Ne ovat tässä yhteydessä olennaiset, hän toteaa.
 – Ystävyyteen, rakkauteen ja kunnioitukseen perustuvat arvot löytyvät nopeasti Muumeista, hän sanoo.
 DHC-yhtiö on ilmoittanut japanilaismedioissa,  ettei se kommentoi tapausta.  Japanilaisissa verkkokaupoissa DHC-yhtiön Muumi-huulirasvaa  myydään edelleen.
 Vastaavia rasismikohuja myös Suomessa
 Suomessa samankaltainen tapaus on ollut tavaratalo Kärkkäisen kohdalla. Moni yritys ilmoitti lopettavansa yhteistyön Kärkkäisen kanssa sen jälkeen, kun tavaratalo Kärkkäisen toimitusjohtaja  Juha Kärkkäinen  tuomittiin juutalaisia koskevista kirjoituksista sakkoihin kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Helsingin Sanomat taas uutisoi Kärkkäisen tiiviistä yhteyksistä uusnatsijärjestöön.
 Kohusta huolimatta moni suomalainen yritys on myös jatkanut  Kärkkäisen kanssa yhteistyötä, kertoo Ylen uutinen keväältä.
 Lue myös:
 Tavarataloketjun johtaja kehotti työntekijöitä kieltäytymään koronarokotteesta – laki sallii rokotevastaisen viestin jakamisen, ammattiliitto moittii
 "Pikku-Myy sanoo mitä haluaa, japanilaisille se ei ole mahdollista" – Tokion muumimaailman suunnittelija haluaa kertoa Muumien olevan muutakin kuin söpöjä hahmoja

Muumi-brändi rasismikohun keskellä Japanissa: Pikku Myy koristi mainekolhuja saaneen yhtiön käsirasvapurkkia – "Tove Jansson ei olisi tätä hyväksynyt"


Summary: Käytännössä hyvin harva henkirikokseen syyllistynyt koskaan astuu ase- tai siviilipalvelukseen. Koskelan murhasta tuomitut istuvat tuomioistaan kolmanneksen.

Helsingin Koskelassa 16-vuotiaan pojan viime joulukuussa murhanneet kolme uhrin ikätoveria vapautuvat tuomionsa suorittaneina näillä näkymin vajaan kolmen vuoden kuluttua.
 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi perjantaina yhden syytetyistä 10 vuoden 1 kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Toinen syytetty sai 9 vuoden 2 kuukauden ja kolmas 8 vuoden 2 kuukauden vankeusrangaistuksen. Kaikki saivat tuomion murhasta. He olivat tekoaikaan 16-vuotiaita. Tuomioista voidaan valittaa hovioikeuteen.
 Alaikäisinä tuomitut istuvat 8–10 vuoden tuomioistaan noin kolmanneksen, joten he pääsevät vapaalle jalalle parikymppisinä nuorina miehinä.
 Normaalisti tämänikäisillä on edessä kutsunnat, asevelvollisuuden suoritus tai siviilipalvelus. Asevelvollisuus kestää 5,5 -11,6 kuukautta, siviilipalvelus 11,6 kuukautta. Vakavaan henkirikokseen syyllistyneet ovat periaatteessa samassa rivissä.
 – Puolustusvoimat suhtautuu heihin kuten kehen tahansa asevelvolliseen, kaikki palveluskelpoisuusluokat ovat mahdollisia, kertoo kapteeni  Timo Miettinen  maavoimien esikunnasta.
 Käytännössä hyvin harva henkirikokseen syyllistynyt kuitenkaan koskaan pukee ylleen "armeijan harmaita", nykyisin pikemmin maastopukua.
 – Asiaa ei ole tilastoitu puolustusvoimissa. Kokemusperäisesti voidaan kuitenkin sanoa, että mikäli varusmiespalvelus ei ole suoritettu ennen henkirikoksen tekemistä, niin pääosalla se myös jää suorittamatta joko terveydellisistä syistä tai T-luokituksen takia, Miettinen kertoo.
 Varusmiespalveluksen suorittaa yhteensä yli 20 000 henkilöä vuosittain.
 Riskitapaukset T-luokkaan
 T-luokkaan määrätyn epäillään vaarantavan palvelusturvallisuuden varusmiespalveluksessa. Häntä ei siis vapauteta palveluksesta terveyssyistä, vaan häntä pidetään turvallisuusriskinä.
 T-luokitus ei ole automaatio edes henkirikostapauksissa. Jokainen T-päätös vaatii perusteelliset tiedot ja tapauskohtaiset harkinnat. Myös kaikki muut palveluskelpoisuusluokat ovat mahdollisia.
 T-luokkaan on määrätty vuodesta 2008 yhteensä 126 asevelvollista, siis noin 10 vuodessa. Alaikäisenä henkirikokseen syyllistyneitä heistä on hyvin vähän. Viime vuosina on henkirikoksesta tuomittu keskimäärin 3-4 alaikäistä vuodessa.
 Jos henkirikostuomiosta vapautunut lähtee hoitamaan asevelvollisuuttaan normaalisti, saako varuskunta tiedon rikostaustasta?
 – Lakisääteisesti saamme palveluksen aloittavista asevelvollisista rikos- ja sakkorekisteritiedot sekä rikosilmoitustiedot, joten joukko-osastoissa on kyseinen tieto, Miettinen kertoo.
 Miten häneen suhtaudutaan palveluspaikassa, esimerkiksi onko ohjeistettu tarkkailemaan häntä normaalia enemmän vaikkapa kovapanosammunnoissa?
 – Lähtökohtaisesti puolustusvoimat ei anna erillistä ohjausta yhden yksilön käsittelystä tai kohtelusta, vaan kaikkia palveluksessa olevia kohdellaan tasavertaisesti ja yhdenmukaisesti. Kouluttajat saavat tarvittaessa tietää koulutettavien rikostiedot niiltä osin, kun niiden hyödyntäminen voidaan katsoa virkatehtävien mukaiseksi ja tarpeelliseksi.
 Entä siviilipalvelus?
 Entä siviilipalvelus? Jos asevelvollisuus "ei nappaa", voi asevelvollisuusikäinen hakea siviilipalvelukseen, myös henkirikostuomiosta vapautunut.
 Siviilipalveluskeskuksen siviilipalvelusjohtaja  Mikko Reijonen  kertoo, ettei siviilipalveluskeskus tilastoi henkirikoksen suorittaneita velvollisia. Hän ei kuitenkaan muista ensimmäistäkään henkirikoksesta tuomittua henkilöä, jonka Siviilipalveluskeskus olisi T-luokittanut tai joka olisi lähtenyt suorittamaan siviilipalvelustaan normaalisti.
 – Jos siviilipalvelusvelvollisia henkirikoksen tehneitä on velvollisissa ollut, niin heidät on kyllä vapautettu, yleisimmin C-luokkaan. Eli taustalla on ollut persoonallisuushäiriötä, päihteitä ja niin edelleen.
 Siviilipalveluksen suorittaa vuosittain noin 1 400 ihmistä.
 Lue lisää:
 Rikosoikeuden professori: Koskelan murhasta syytetyille luvassa jopa 15 vuotta vankeutta, mutta alaikäisinä he istuvat vain kolmanneksen
 Poliisi selvitti: Koulu ja lastensuojelu toimivat lain mukaan ennen 16-vuotiaan surmaa Koskelassa, lastensuojelulaitoksen olosuhteet jännitteiset
 Koskelan surmasta syytetyt olivat syyntakeisia, syytetyt toivovat laajan julkisuuden alentavan tuomiota – vankilaan lähetetty uhkaavia kirjeitä
 Ymmärsivätkö 16-vuotiaan pojan Koskelassa surmanneet alaikäiset toimintansa seuraukset? Mielentilatutkimusten lopputulokset julki perjantaina
 Eri puolilla Suomea sytytettiin kynttilöitä Koskelan uhrin muistolle: "Tämä ei saa jäädä vain otsikkotasolle ja raporteiksi"

Henkirikokseeen syyllistyneet välttävät ase- tai siviilipalveluksen lähes varmasti – Koskelan surmaajat vapautuvat parikymppisinä


Summary: Länsiafrikkalaisessa Guineassa vallitsee sekava tilanne. Puolustusministeriön mukaan kaappaus on torjuttu. TV-lähetyksessä sotilas kertoo, että hallitus on syrjäytetty.

Länsiafrikkalaisessa Guineassa on meneillään vallankaappausyritys. Maan pääkaupungissa Conakryssä on kuultu raskaiden aseiden tulitusta presidentinpalatsin lähistöllä.
 Puolustusministeriön tiedotteen mukaan presidentti  Alpha Condeen  on kohdistunut turvallisuusuhka, mutta presidentin kaarti ja muut turvallisuusjoukot ovat torjuneet uhan.
 – Turvallisuus- ja etsintäoperaatiot jatkuvat, jotta järjestys ja rauha palautetaan, ministeriö sanoi tiedotteessa.
 Guinean televisiossa tavanomainen ohjelma on jatkunut, eikä aseiden käytöstä ole mainittu mitään. Presidentti ei kuitenkaan ole näyttäytynyt.
 Leena Luotio / Yle
 Upseeri kertoo hallituksen syrjäyttämisestä
 Kapinalliset onnistuivat kuitenkin saamaan valtiolliseen televisioon lyhyen ilmoituksen, jossa Guinean lipun ympärilleen kietonut sotilas kertoi, että hallitus on syrjäytetty, eikä maan perustuslaki ole enää voimassa.
 Internetiin on ilmestynyt video, jonka mukaan presidentti Conte on syrjäytetty. Videon aitoutta ei ole voitu vahvistaa.
 Monet paikalliset lähteet kertovat, että vallankaappausyrityksen takana on armeijan eliittiyksikkö, jota johtaa entinen Ranskan muukalaislegioonan sotilas  Mamady Doumbouya .
 Demokraattinen johtaja muuttui epäsuosituksi
 Alpha Conte nousi Guinean presidenteiksi demokraattisilla vaaleilla vuonna 2010. Kyseessä olivat ensimmäiset demokraattiset vaalit sen jälkeen kun maa itsenäistyi Ranskan alaisuudesta vuonna 1958.
 83-vuotias Conte on joutunut kuitenkin ankaran kritiikin kohteeksi, kun hän viime vuonna asettui kolmannen kerran ehdolle vaaleihin, jotka myös voitti.
 Maan perustuslaki sallii presidentille vain kaksi kautta. Conten mukaan säädös ei päde häneen, koska perustuslain uudistus on vireillä.
 Valtansa alkuaikoina Contea pidettiin lupaavana johtajana maalle, jonka alueella on merkittäviä luonnonrikkauksia. Hän ei kuitenkaan ole onnistunut parantamaan guinealaisten elinoloja, ja häntä itseenkin on syytetty korruptiosta.
 Vuonna 2011 häntä vastaan tehtiin murhayritys. Asemiehet piirittivät Conten asunnon ja ampuivat sitä raketeilla.

Guineassa yritetään vallankaappausta – presidentti ehkä syrjäytetty


Summary: Yhdysvaltain pisin sota jätti jälkeensä miljoonia sotaveteraaneja. Valtaosa heistä on milleniaaleja, joista vanhimmat olivat varttuneet asepalvelusikään sodan alkaessa.

PHILADELPHIA   Elijah Balesin  mielestä amerikkalaisille ei ole tehty yhtään elokuvaa, joka kuvaisi osuvasti Afganistanin sotaa. Sellainen ei hänen mukaansa kiinnostaisi ketään.
 Vuorien tuijottelua, hitaita ajeluita maaseudulla, ei varsinaisia taistelukohtauksia. Helposti unohdettavia päiviä.
 – Kaikkialla aina kiitetään sotilaita heidän palveluksestaan, mutta oikeasti kukaan ei muista mitään sodan tärkeistä käänteistä. En yllättyisi, jos moni luulisi, että Osama bin Laden tapettiin Afganistanissa eikä Pakistanissa, Bales, 32, sanoo.
 Ennen tätä haastattelua – ja vaimoaan ja terapeuttiaan lukuun ottamatta – Bales ei ole puhunut kenellekään siitä, miten kolme komennusta Afganistanissa muuttivat hänen elämänsä.
 Afganistanin sodasta tuli milleniaalisukupolven Vietnam. Loputon sota, joka muutti koko sukupolven elämää, riippumatta siitä, lähtivätkö he edes sotaan.
 Ihmiset seurasivat New Yorkin Sohon kaupunginosassa kaksoistornien sortumista terrori-iskussa 11. syyskuuta 2011.   Frances Roberts / Alamy / AOP
 SYYSKUUN 11. PÄIVÄNÄ  vuonna 2001 Elijah Balesin opettaja rullasi television luokkahuoneeseen. Yleensä se tarkoitti sitä, että luokka jätettiin katsomaan elokuvaa siksi aikaa, kun opettaja teki jotain muuta. Tällä kertaa opettaja jäi luokkaan seuraamaan kaksoistornien sortumista suorassa lähetyksessä.
 Terrori-iskun aiheuttama epätietoisuus ja pelko oli kaikille amerikkalaisille yhteistä. Iskua seuranneina päivinä amerikkalaiset  kertoivat kyselytutkimuksissa  itkeneensä, rukoilleensa ja ripustaneensa Yhdysvaltain lipun esille.
 Yhteinen tunnetila päätyi yksimielisyyteen vastaiskun tarpeesta. Alle kuukauden kuluttua Yhdysvallat aloitti pommitukset Afganistanissa tarkoituksenaan syrjäyttää maata hallinnut Taliban, joka ei suostunut yhteistyöhön al Qaida -terrorijärjestön murskaamisessa.
 Elijah Bales oli tuolloin hontelo varhaisteini ja asui pikkukaupungissa Tennesseen osavaltiossa. Isänmaallinen ilmapiiri sai hänet miettimään asevoimiin liittymistä. Suurempi merkitys oli kuitenkin kaverilla, jonka isä kuului ilmavoimiin ja jonka kanssa leikittiin sotaleikkejä.
 Leikkejä värittivät sotaelokuvat ja uutiskuvat ensin Afganistanista ja sittemmin Irakin sodasta.
 Kun pojat täyttivät 17, kaveri liittyi saman tien armeijaan. Vuotta myöhemmin myös Bales sai vanhempansa vakuutettua sotilaspalveluksen eduista ja aloitti opinnot Yhdysvaltain armeijan arvostetussa oppilaitoksessa West Pointissa.
 Elijah Bales neuvotteli afganistanin turvallisuusjoukkojen kanssa Paktian maakunnassa lokakuussa 2012. Yle on häivyttänyt kuvasta afganistanilaisten kasvot heidän turvallisuutensa suojelemiseksi. PJF Military Collection
 BALESIN OPISKELUVUOSINA  Afganistanin sota kiihtyi. Presidentti  Barack Obama  päätti lisätä radikaalisti joukkoja, jotta talibanit saataisiin nujerrettua.
 Yhdysvaltain johdon päätös ei kuitenkaan ollut yksimielinen, vaan varapresidentti  Joe Biden  vastusti sitä kiivaasti. Biden piti Pakistania suurempana uhkana Yhdysvaltain turvallisuudelle, ja oli pöyristynyt Afganistanin hallinnon korruptoituneisuudesta.
 Biden kuitenkin hävisi väännön. Yhdysvallat aloitti Afganistanissa uuden vaiheen, jonka oli tarkoitus pönkittää maan kansakuntaa.
 Elijah Bales näki lähietäisyydeltä, mitä se käytännössä tarkoitti. Hän saapui Afganistaniin syksyllä 2012, kun Yhdysvaltain joukkojen määrä maassa oli korkeimmillaan.
 Balesin yksikön tehtävä oli tarjota tukea Afganistanin turvallisuusjoukoille eteläisessä Paktian maakunnassa ja estää terroristien liikehdintä alueella. Lähellä sotilastukikohtaa oli yksi rajanylityspaikka Pakistaniin.
 Enimmäkseen se tarkoitti, että Bales johti joukkonsa päiväsaikaan joko jalan läheiselle Afganistanin turvajoukkojen asemalle tai autoletkassa kauemmille pisteille. Tavatessaan joukot vaihtoivat rutiininomaisesti tietoja: mikä oli sen hetkinen tilanne, millaista apua tänään tarvittaisiin, oliko tietoja uusista tienvarsipommeista ja niin edelleen.
 Ennen kaikkea Afganistanin joukot halusivat bensaa. Amerikkalaiset antoivat sitä aina muutamaksi päiväksi, mutta jo seuraavana päivänä joukot pyysivät lisää.
 – He tiesivät, että me pumppasimme heille rahaa, ja he käyttivät tilannetta hyväkseen. Jotkut kutsuisivat sitä korruptioksi, toiset yritykseksi parantaa omaa taloustilannettaan, Bales sanoo.
 Kanssakäyminen siviilien kanssa oli vähäistä. Paikalliset olivat jokseenkin välinpitämättömiä amerikkalaisia joukkoja kohtaan. Tosin kerran sotilaat ajoivat vahingossa paikallisten paimentolaisten vuohen yli, jolloin kylän väki kerääntyi protestoimaan ja polttamaan autonrenkaita amerikkalaisten tukikohdan edustalle.
 Enimmäkseen siis aika rauhallista, sitä vuorten tuijottelua ja hitaita päiviä, joita Bales ei ollut missään elokuvassa nähnyt. Iltaisia Skype-treffejä tulevan vaimonsa kanssa.
 Balesin jalkaväkiyksikkö oli kuin amerikkalaisen yhteiskunnan mikrokosmos. Sotilaiden joukossa oli ihmisiä ympäri maan, kaikista koulutustaustoista, ihonväreistä ja etnisestä taustasta. Sikhi, ateisti ja etelävaltion kristitty.
 Balesin sotatovereiden taustat kertovat myös Yhdysvaltain armeijan muutoksesta.
 Sotilas Paktian maakunnassa.  Elijah Balesin kuva-albumi vuosilta 2012-2013
 Useimmat Afganistanin sodan veteraanit kuuluvat niin sanottuun millenniaalien sukupolveen. He saavuttivat täysikäisyyden vuosituhannen alussa tai sen jälkeen eli olivat juuri sitä ikäluokkaa, jota Yhdysvaltain sotavoimat tarvitsi Afganistaniin ja osin samaan aikaan käynnissä olleeseen Irakin sotaan.
 Näiden sotien veteraanit ovat entistä monipuolisempi joukko, ja erityisesti latinoiden ja afroamerikkalaisten osuus on kasvanut.
 Myös naisten osuus on kasvanut merkittävästi, kun esteitä naisten palveluksen tieltä on yksi kerrallaan poistettu.
 Toisaalta yksi alue korostuu koko ajan enemmän: konservatiivisista eteläisistä osavaltioista suunnataan sotimaan huomattavasti muuta maata useammin.
 ASEVOIMIIN LIITTYMISESTÄ  tuli millenniaaleille erityisen houkutteleva vaihtoehto Obaman presidenttikauden alussa. Vuonna 2008 Yhdysvallat syöksyi syvään lamaan, ja nuorisotyöttömyys nousi melkein kahteenkymmeneen prosenttiin.
 Laman seurauksena korkeakoulutuksen hinta kasvoi merkittävästi, kun useat osavaltiot leikkasivat lisää koulutuksen rahoituksesta ja yliopistot kasvattivat jo ennestään korkeita lukukausimaksuja.
 Taustalla olivat myös edeltävän presidentin  George W. Bushin  hallinnon päätökset, jotka vaikuttivat valtion jo ennestään heikkoon sosiaaliturvajärjestelmään.
 Valtion varoja siirrettiin rikkaiden veronalennuksiin ja Irakin ja Afganistanin sotiin. Tukipalveluja väliinputoajille oli tarjolla vähemmän.
 Tämä kaikki teki armeijasta monelle houkuttelevan vaihtoehdon.
 Vuonna 2009 asevoimien rekrytoijat  tavoittivat ensi kertaa 35 vuoteen  kaikki asettamansa rekrytointitavoitteet.
 Asevoimat tarjoavat amerikkalaisittain kattavan sosiaaliturvajärjestelmän, joka muistuttaa paljon pohjoismaista hyvinvointiyhteiskuntaa.
 Tietyn ajan asevoimissa viettäneet ihmiset saavat ilmaisen koulutuksen ja jopa kuukausittaista tukea opiskeluajan elinkustannuksiin. Veteraaneille on myös oma järjestelmä, joka helpottaa asuntolainan saantia. Terveydenhuolto on ilmaista palveluksen ajan ja heti sen jälkeen, ja pysyvistä vammoista maksetaan eri suuruisia korvauksia.
 Amerikkalainen sotilas vartioi toukokuussa 2013 Kabulissa aluetta, jossa itsemurhapommittaja iski Naton autosaattuetta vastaan. S. Sabawoon / EPA
 Nuorten veteraanien joukossa vammautuneiden määrä on erityisen korkea.  Yli 40 prosenttia Afganistanin ja Irakin sodan veteraaneista saa korvauksia  palvelukseen liittyvistä vammoista. Aikaisempien sotien veteraanien joukossa sama luku on 25 prosenttia.
 Irakin ja Afganistanin sotaveteraanien etujärjestön IAVA:n mukaan vammautuneiden suuri määrä johtuu osittain kehittyneistä teknologioista, joiden avulla vammat havaitaan paremmin, osittain taas uusista vammaluokituksista.
 Esimerkiksi PTSD eli traumaperäinen stressihäiriö luokiteltiin korvattavaksi vammaksi melko äskettäin. Samoin seksuaaliseen väkivaltaan liittyvät traumat, joista erityisesti armeijapalvelukseen tulleet naiset ovat kärsineet.
 Elijah Bales ei saa vammoihin liittyviä korvauksia - vielä. Hän kuuluu niin kutsuttuihin polttomonttuveteraaneihin.
 – Poltomonttuja oli kaikkialla, Bales toteaa.
 Läheisen kylän asukkaita Paktian maakunnassa vuonna 2012. Elijah Balesin kuva-albumi
 Juuri nyt veteraanijärjestöt käyvät taistelua korvauksista ja sairaalahoitojen maksamisesta niille veteraaneille, jotka ovat suorittaneet palveluksensa ongelmajätteiden polttomonttujen kupeessa. Heitä on arvioiden mukaan miljoonia.
 Polttomontut ovat jättimäisiä alueita, joilla amerikkalaiset joukot polttavat sota-alueella kaikenlaista jätettä roskasta ja maalista aseisiin.  Veteraanijärjestöt ja tutkijaryhmät  epäilevät myrkyllisten kaasujen selittävän veteraanien korkeaa syöpäriskiä. Presidentti Joe Biden on usein sanonut uskovansa, että hänen Irakissa sotinut poikansa Beau kuoli syöpään juuri polttomonttujen takia.
 Monttujen vaikutusta afganistanilaisten terveyteen ei ole kunnolla tutkittu.
 Sitten on vielä itsemurhat.
 Vuosina 2005–2017 noin 80 000 sotaveteraania teki itsemurhan. Se on enemmän kuin amerikkalaisia sotilaita kuoli taisteluissa Irakissa ja Afganistanissa. Tässä luvussa ovat mukana kaikkien Yhdysvaltain käymien sotien veteraanit.  Tutkimusten mukaan  kaikista selkein riskiryhmä ovat 18–35-vuotiaat veteraanit.
 Sotilas partioi tukikohdan katolla vuonna 2012. Elijah Balesin kuva-albumi
 Elijah Balesin kolmas komennus alkoi Afganistanissa syksyllä 2018. Silloin hänen tehtävänsä oli johtaa terrorisminvastaisia operaatioita, joissa tunnistettuja terroristeja otettiin kiinni näiden piilopaikoista.
 Välillä se tarkoitti jopa sadan sotilaan rynnäkköä alueelle, jolla terroristit asuivat. Balesin tehtävä oli suunnitella rynnäköitä ja antaa käskyjä ryhmälleen hyökkäyksen aikana.
 Tämä oli juuri sitä työtä, jonka takia Bales oli halunnut palvella armeijassa: konkreettista terrorismin ehkäisyä. Se oli myös aiempia komennuksia vaarallisempaa ja vastuullisempaa työtä.
 Bales oli sotilasuransa huipulla, mutta samalla jotain alkoi mennä rikki.
 Muutaman kuukauden aikana kaksi sotilasta kuoli Balesin johtamissa rynnäköissä.
 – Palattuani Afganistanista koin valtavaa selviytyjän tuskaa. Kävin mielessäni jatkuvasti läpi sitä, mitä olisin voinut tehdä toisin, Bales sanoo.
 Bales palasi Afganistanista Washingtonin osavaltiossa sijaitsevaan sotilastukikohtaan, missä hänen työtehtävänsä vaihtuivat joukkojen johtamisesta teknologisempiin tehtäviin.
 Työ oli pitkään tapa työntää painavat ajatukset pois mielestä, mutta samalla Bales tunsi, ettei enää löytänyt omaa paikkaansa sodan jälkeen.
 Ahdistus alkoi yltyä. Asiat, jotka ennen olivat tuottaneet iloa, eivät enää kiinnostaneet. Bales alkoi vältellä tilanteita, joissa oli paljon tuntemattomia ihmisiä.
 – Olin aina puhunut alaisilleni mielenterveyden tärkeydestä ja veteraaneille suunnatuista palveluista, mutta omalla kohdalla niiden käyttäminen ei tullut mieleenkään. En halunnut tehdä omista ongelmistani julkisia, ne olivat minun omia ongelmiani.
 Bales on tänä syksynä aloittanut kauppatieteiden opinnot uudessa kotikaupungissaan Philadelphiassa, mutta ajatukset ovat olleet paljon Afganistanissa. Amanda Andrade-Rhoades
 BALESIN VAIMO EMILY  huomasi ensimmäisenä, että jokin oli vialla. Hän vakuutti Balesin terapian tärkeydestä.
 Ennen tätä haastattelua Bales ei ole kertonut ahdistuksestaan kenellekään vaimoa ja terapeuttia lukuun ottamatta. Ei edes vanhemmilleen. Erityisen vaikea on ajatus siitä, että joku hänen kaikista läheisimmistä ystävistään tietäisi.
 – He tuntevat minut kaikista parhaiten, enkä halua, että heidän käsityksensä minusta muuttuu, Bales sanoo.
 Nyt, vuosien työn jälkeen, kaikki on jo vähän paremmin. Terapia jatkuu, mutta niin myös elämä. Bales on muuttanut vaimonsa kanssa Philadelphiaan ja aloitti tällä viikolla kauppatieteen maisteriohjelmassa, jonka armeija maksaa. Pariskunnan esikoinen on kohta vuoden.
 Afganistanin sotaa verrataan usein Vietnamin sotaan. Kumpikin sota kesti pitkään, ja kummankin oli tarkoitus muuttaa maan yhteiskuntajärjestystä. Kumpikin päättyi epäonnistumiseen.
 Vietnamissa sotilaat altistuivat kemiallisena aseena käytetylle Agent Orangelle, johon polttomonttuveteraanit usein viittaavat vastaavana kokemuksena. Vietnamin veteraanit ja terrorismin vastaisen sodan veteraanit ovat kuitenkin kaksi hyvin erilaista ryhmää.
 Vietnamin sodan aikaan Yhdysvalloissa oli vielä käytössä yleinen asevelvollisuus, ja sodan tapahtumat koskettivat koko maata. 2000-luvun veteraanit ovat vapaaehtoisia urasotilaita, ja heidän osuutensa koko sukupolvesta on pieni.
 Sirpaloituneessa sukupolvessa sota ei koskettanut kaikkia.
 – Suurinta osaa sukupolvestani sota ei ole kiinnostanut. Ja rehellisesti sanottuna, minusta on hyvä ettei muiden ole tarvinnut murehtia, Elijah Bales sanoo.
 – Mutta toisaalta julkisen huomion ja kiinnostuksen puute johti siihen, että päätöksentekijöihin ei kohdistunut kunnollista painetta.
 Yhdysvaltain operaatio Vietnamissa kesti kymmenen vuotta ja päättyi vuonna 1975 laajan sodanvastaisen liikehdinnän jälkeen. Afganistanin sota sai jatkua 20 vuotta.
 Sota on ohi, mutta Elijah Bales odottaa yhä viestejä Afganistanista. Yksi tulkeista, jonka hän tapasi komennuksillaan, ei ole saanut viisumia Yhdysvaltoihin useista yrityksistä huolimatta.
 Bales sanoo tehneensä vielä viime viikolla kaikkensa saadakseen tulkin Yhdysvaltain evakuointikoneeseen. Hän tietää tulkin päässeen Kabuliin asti, mutta sitten yhteydenpito sammui.
 Vastauksia viesteihin ei ole tullut enää moneen päivään.
 Lisää aiheesta:
 Suomen pisin sota loppui – Afganistanin operaatio maksoi satoja miljoonia, mutta mitä sillä saavutettiin?
 Taliban ilmestyi jo kotiovelle, mutta pian suomalaiselta pelastajalta tuli soitto – afganistanilainen nainen kertoo Ylelle, miten pako Kabulista onnistui viime hetkellä
 Afganistanissa "Viiden leijonan laakso" sinnittelee Talibania vastaan – johdossa on kuuluisan sotapäällikön poika

Afganistanin sodasta tuli millenniaalien Vietnam – ensin sota ei tuntunut missään, mutta sitten Elijah Bates meni rikki


Summary: Tietokirjailija Sanna Lönnfors sai ystävältään tsekinjuutalaisen Gärtnerin pariskunnan lähettämiä kirjeitä ajalta, jolloin juutalaisvainot Euroopassa alkoivat. Aviopari yritti pitkään pitää toivoa yllä, mutta kohtaloksi tuli Puolassa sijainnut ghetto.

Aina heidän mielessään oli toivo. Jospa he vielä saisivat nähdä lapsensa ja lapsenlapsensa. Jospa he pääsisivätkin pois Prahasta, jossa elämä oli alkanut käydä mahdottomaksi.
 Tsekkoslovakia oli miehitetty, ja juutalaisten vaino oli kääntymässä kohti karmivaa loppua.
 Toivo. Se jatkui kirjeestä toiseen – kunnes huhtikuussa 1940 tuli viimeisen kirjeen aika.  Gustav  ja  Stefanie Gärtner  alkoivat jo itsekin hyväksyä, että he eivät voi elämän kulkua enää määrätä. Sen tekee joku muu.
 Viimeisen kirjeen jälkeen pariskunta sai elää enää vain reilun vuoden. Tuhansien muiden juutalaisten tavoin heidän kohtalonsa oli Puolassa sijaitseva juutalaiskortteli, ghetto, johon natsi-Saksa oli heidät sysännyt elämään eristettyä, elinkelvotonta elämää.

 Jos määränpää ei olisi ollut ghetto, se todennäköisesti olisi ollut Auschwitz.
 Gustav ja Stefanie Gärtnerin traagisesti päättynyt elämä avautui tietokirjailija  Sanna Lönnforsille , kun hän yllättäen sai pinon kirjeitä.
 Yllättävä pyyntö
 2010-luvun alussa Sanna Lönnfors opiskeli Porissa ja tutustui siellä israelilaiseen mieheen. Ystävyys jatkui, vaikka mies muutti Israeliin takaisin ja Sanna Lönnfors puolestaan Saksan pääkaupunkiin Berliiniin.
 Tietokirjailija Sanna Lönnforsin teos Israelin auringon palasia ilmestyi heinäkuussa.  Kirsi Lönnblad / Yle
 Kymmenisen vuotta sitten puolenyön aikaan Lönnforsin sähköposti kilahti. Posti tuli Israelista, jossa ystävä oli tehnyt kirjelöydön isoisänsä kotoa. Ne olivat saksankielisiä kirjeitä, sillä isoisän perhe oli kotoisin Tsekkoslovakian saksankieliseltä alueelta.
 – Ystävä kertoi, että hän ei tiedä isoisänsä vanhemmista muuta kuin, että he menehtyivät juutalaisvainoissa, kertoo Sanna Lönnfors.
 Tällaista tekstiä Sanna Lönnfors luki tutkiessaan Gärtnerin perheen vaiheista.  Kuvistusta teoksesta Isrealin auringon alla.
 Koska Sanna Lönnfors oli asunut Saksassa ja hallitsi kielen, ystävä pyysi häntä katsomaan, mitä kirjeissä kerrotaan.
 Pieni katsominen vei mukanaan ja paisui lopulta yliopiston pro gradu -työksi, ja viimein hiljattain ilmestyneeksi tietokirjaksi  Israelin auringon palasia .
 Kirjeiden ja lukuisten tutkimusmatkojen kautta Sanna Lönnfors selvitti, millaista elämää Gustav ja Stefanie Gärtner elivät ja miten juutalaisvainot tulivat heidän kohtalokseen.
 Koodit murtuivat
 Gustav ja Stephanie Gärtner syntyivät Tsekissä lähellä Brnon kaupunkia. He menivät naimisiin maaliskuussa 1913 ja saivat myöhemmin kolme poikaa.
 Gablonz-nimisessä kaupungissa Gärtnerit pitivät elintarvikeliikettä, kunnes pariskunnan oli lokakuussa 1938 muutettava Prahaan. Marraskuussa 1938 kristalliyönä natsit tuhosivat juutalaisten omaisuutta, todennäköisesti myös Gärtnerien elintarvikeliikkeen.
 Sanna Lönnforsin saamat 12 kirjettä kirjettä olivat viestejä liki sadan vuoden takaa. Eivätkä lainkaan helppolukuisia edes tutkijalle, sillä käsialat olivat molemmilla hyvin erilaiset.
 – Pariskunta kirjoitti ensinnäkin erilaisilla kirjasintyypeillä. He olivat ilmeisesti koulussa oppineet erilaiset tavat kirjoittaa, joten jouduin ikään kuin murtamaan kaksi erilaista käsikirjoituskoodia.
 Sanna Lönnfors osasi itse kääntää suurimman osan kirjeista, vaikka liki 100-vuotias käsiala oli välillä vaikeasti ymmärrettävää.  Kuvitusta teoksesta Israelin auringon alla
 Pyhtäältä kotoisin oleva ja nykyisin Kotkassa asuva Lönnfors kertoo itse puhuvansa ja ymmärtävänsä hyvin saksan kieltä, mutta apuun oli välillä pakko pyytää äidinkielenään saksaa puhuvia, jotta kaikkien sanojen ja ilmausten merkitys avautuisi.
 Matkan varrella oli myös pakko pysähtyä miettimään, voiko hänelle itselleen vieraan perheen kirjeitä julkaista ja kertoa niistä ulkopuolisille.
 – Perhe oli sitä mieltä, että ilman muuta voi kirjoittaa. Teen sen kuitenkin kunnialla ja kunnioituksella.
 Ilmapiiri muuttuu tukalaksi
 Vuoden 1939 maaliskuussa Hitler valtasi Tsekin. Gärtnerit olivat jääneet Prahaan, eikä kaupungista saanut poistua.
 Kultainen poikani, toivon sinulle kaikkea parasta, mitä kuvitella voi. Pitäköön Jumala sinut terveenä, ja toivoisin, että voisimme nähdä toisemme vielä kerran.   Gustav Gärtnerin onnittelukortissaan pojalleen heinäkuussa 1939.
 Kirjeet kertovat karua kieltään siitä, millainen juutalaisten asema natsien valtaamassa kaupungissa oli. Gärtnerin pariskunnalla oli ollut toive ja halu päästä pois maasta, mutta se ei enää onnistunut. Nuorempana Gärtnerit olivat asuneet useassakin eri kaupungissa ja osoitteessa.
 – Olen kaikissa paikoissa käynyt ja suurimmasta osasta myös saanut selville, missä he asuivat. Sain käsityksen, millaista elämä mahtoi silloin olla, kertoo tietokirjailija Sanna Lönnfors.
 Stefanie (vas.) ja Gustav Gärtner. Kuva teoksesta Israelin auringon palasia.  Tuntematon kuvaaja
 Lönnfors kertoo Tsekin Gablonzissa sijaitsevasta isosta hienosta huvilasta, jossa Gärtnerit asuivat. Prahan asunto puolestaan on alueella, joka nykyään on Prahan kalleinta seutua.
 – He ehtivät asua mahtavissa paikoissa, kertoo Lönnfors.
 Mutta elämä Prahassa kävi tukalaksi. Lönnfors kertoo kirjassaan, että elokuussa 1939 jo muun muassa puistot, ravintolat ja museot oli suljettu Prahan juutalaisilta. Sokeria, tupakkaa tai vaatteita ei saanut ostaa. Iltaisin oli juutalaisilla ulkonaliikkumiskielto.
 Gustav ja Stefanie Gärtnereistä tuli numeroita: he olivat Praha 11180 ja Praha 11192.
 Me olemme niin yksin  Stefanie Gärtner kirjeessään ystäväperheelleen
 Lokakuussa 1941 Gustav ja Stefanie Gärtner saivat käskyn tulla Prahan Messukeskukseen, Veletržní-palatsiin. Mukanaan heillä oli omaisuutta sen verran kuin matkalaukkuun mahtui.
 Kolmen vuorokauden kylmän odotuksen jälkeen lähti juna Puolaan Łódź-nimiseen kaupunkiin, jonne oli perustettu juutalaisille eristetty asuinalue, ghetto.
 Ihmisille oli kerrottu, että heidät vietäisiin uuteen paikkaan aloittamaan uusi elämä, jossa vainoja ei olisi. Todellisuus oli jotain muuta.
 Tältä Prahan Bubnyn rautatieasemalta lähtivät junat kohti tuntematonta.  Sanna Lönnfors. Kuvitusta teoksesta Israelin auringon alla.
 Tietokirjailija Sanna Lönnfors matkusti tutkimustaan varten saman reitin, jota oletti Gärtnereidenkin junan liikkuneen. Hän saapui Łódźin kaupunkiin ja löysi entisen gheton alueelta talon, johon Gärtnerit oli majoitettu.
 – Se oli synkkä vieläkin. Siellä oli hyvin ahdistava ilmapiiri ja sisällä hämärää.
 Lönndfors kertoo kirjassaan, miten ruokaa oli tarjolla koko viikoksi vain sen verran, mitä nykyään syödään päivässä. Suurin osa ruuasta oli säilykkeitä eikä tuoretta ruokaa tarjottu. Juuri Gärtnerin taloon edes salakuljettaminen viemäreiden kautta ei onnistunut – niitä kun talossa ei ollut.
 Kaikkea ei voinut kertoa
 Tutkimus kirjeineen ja matkoineen oli Lönnforsille hyvin vaikuttava kokemus. Sen teki jo pelkästään se, että hän pystyi auttamaan ystäviään. Nyt suvun tarina on edes vähän selvinnyt.
 Ennen kaikkea vaikutuksen tekivät kirjeet, joiden kautta pääsi kokemaan tapahtumat ainutlaatuisella tavalla.
 – Kyllä se meni ihon alle. Gustav ja Stefanie Gärtner tulivat tutuiksi ja kyllä se kouraisi, miten heille lopulta kävi.
 Gustav ja Stefanie Gärtner menehtyivät Łódźin gheton sairaalassa alkuvuodesta 1942. Gustav Gärtner oli kuollessaan 62- ja Stefanie Gärtner 55-vuotias.
 Heidän kolme poikaansa ehtivät muuttaa maasta ennen pahimpien juutalaisvainojen alkua ja pelastuivat.
 – Yksi pojista muutti Amerikkaan ja kaksi silloiseen Palestiinaan brittiläiseen mandaattiin. Gärtnereiden ensimmäinen lapsenlapsi oli syntynyt Palestiinassa, mutta Gärtnerit eivät häntä ikinä nähneet.
 Tässä talossa Gärtnerit asuivat ghetossa Puolassa.  Sanna Lönnfors. Kuvitusta teoksesta Israelin auringon alla.
 Kirjeet kertovat vain osan totuutta. Ne kaikki ovat käyneet läpi sensuurin. Osassa niistä on sensuroijan merkkejä jäljellä. Oletettavaa on, että kaikki kirjeet eivät edes ole päässeet perille.
 – Mitä he oikeasti olisivat halunneet sanoa? Sitä voidaan vain arvailla.
 Viimeinen säilynyt kirje on lähetetty Prahasta 15.4.1940. Toivo on taustalla, ja päällimmäisenä huoli.
 Odotamme joka päivä postia, ja kun mitään ei tule, olemme allapäin ja täynnä huolta teistä. Miten erilaista olisikaan, jos olisimme kaikki viimein yhdessä, miten ihanaa siitä tulisi.   Stefanie Gärtnerin viimeisessä säilyneessä kirjeessään.

Pariskunnalle luvattu uusi alku olikin kuolema – suomalaisnainen sai haltuunsa 12 kirjettä, jotka paljastivat hiipivän epätoivon


Summary: Tutkijoiden mukaan viime talvena Texasin jäädyttänyt pakkasjakso johtui samasta ilmiöstä.

Tuore kansainvälinen tutkimus antaa vahvistusta ristiriitaiselta kuulostavalle teorialle, jonka mukaan maailmanlaajuinen ilmaston lämpeneminen voi saada aikaan paikallisesti hyvin ankaria talvisäitä.
 Science-tiedelehdessä  julkaisun tutkimuksen mukaan ilmaston lämpeneminen muuttaa polaaripyörteen nimellä tunnettua napa-aluetta kiertävää tuulijärjestelmää. Polaaripyörre erottaa hyvin kylmän napa-alueen ilman eteläisempien vyöhykkeiden lämpimämmästä ilmasta.
 Vahva polaaripyörre. Yläilmakehässä voimakkaat läntiset tuulet.  Yle Sää
 Polaaripyörre kiertää pohjoisnapaa aaltoillen, mutta ilmastonmuutoksen myötä aaltoilun on todettu voimistuvan. Kun pyörre mutkittelee, napaseudun hyvin kylmää ilmaa pääsee tavanomaista etelämmäs.
 Uudessa tutkimuksessa on todettu, että Jäämeren sulaminen on yhteydessä polaaripyörteen aaltoiluun. Jäätön merenpinta vapauttaa lämpöä, joka ylös noustessaan muuttaa virtauksia. Samaan ilmiöön liittyy sulan meren aikaansaama aiempaa runsaampi lumipeite Siperian mannermaalla.
 Tutkijat harmittelevat, että polaaripyörteen mutkat näyttävät osuvan juuri Yhdysvaltain ja Venäjän ylle, jolloin kylmä sää on saanut eräät poliitikot esittämään epäilyjä ilmastonmuutoksen todellisuudesta.
 – Aiemmin näitä kylmiä äärisäitä on Yhdysvalloissa ja Venäjällä käytetty perusteena sille, ettei hiilidioksidipäästöjä tarvitse vähentää. Nyt ilmastopäästöjen vähentämiselle ei ole enää mitään tekosyitä, sanoi  Britannian yleisradion BBC:n  haastattelema Jerusalemin heprealaisen yliopston professori  Chaim Garfinkel .
 Tutkijat uskovat, että tämän vuoden helmikuussa Texasissa koettu poikkeuksellinen talvisää johtui juuri polaaripyörteen muutoksista.
 Presidentti Biden julisti öljystään tunnetun osavaltion katastrofialueeksi –  Yllätyspakkaset katkaisivat Texasissa ensin sähköt ja sitten veden
 Lauha sää jatkuu jouluun asti, mutta polaaripyörre elää ennusteissa  – miten se vaikuttaa Suomen talvisäähän?

Tutkimus: Maapallon ilmaston lämpeneminen voi tuoda mukanaan rajuja pakkasjaksoja


Summary: Argentiinan Patagonian rannikko on hyvä paikka seurata valaita. Tällä kertaa videolle tarttui poikkeuksellinen kohtaaminen.

Argentiinan Patagonia on etelänmustavalaiden ( Eubalaena australis ) lisääntymisseutua.
 Syyskuun alussa valaita tarkkaileva valokuvaaja  Maxi Jonas  vangitsi lennokkikamerallaan uskomattoman näyn. Rannikon lähelle tulleet valaat seurailivat sup-laudalla ollutta naista.
 Yksi valaista ui aivan laudan vierelle ja sen ali. Se jopa varovasti kosketti lautaa kuin olisi uteliaisuuttaan halunnut leikkiä sillä.
 Laudalla ollut nainen pysyi tyynenä ja ihaili valaiden rauhallisia liikkeitä. Valaat näkyivät hienosti peilityynessä, kirkkaassa vedessä.
 Etelänmustavalaat kasvavat 16 – 18 metriä pitkiksi ja painavat jopa yli 70 tonnia. Ne syövät planktonia.
 Etelänmustavalaat ovat kärsineet valaanpyynnistä, mutta niiden kannat ovat nyt suojelun ansiosta toipumassa.

Uskomaton video: Suuri valas leikkii varovasti sup-laudan kanssa


Summary: Sivustoa isännöineen yhtiön mukaan kansalaisjärjestön ylläpitämä ilmiantosivusto rikkoo sen palveluehtoja kerätessään tietoja ihmisistä ilman näiden suostumusta.

Texasilaisen abortinvastaisen kansalaisjärjestön ylläpitämä ilmiantoverkkosivusto lakkaa toimimasta vuorokauden kuluessa, ellei järjestö löydä sivustolleen korvaavaa verkkoisäntää.
 Texas Right to Life -järjestön lanseeraama prolifewhistleblower.com-sivusto kerää nimettömiä vihjeitä ihmisistä, jotka auttavat tai ovat edistämässä laittomia abortteja.
 Palvelintilaa ja verkkopalveluja tarjoava yhdysvaltalainen GoDaddy-yhtiö kertoi perjantaina uutistoimisto AFP:lle ilmoittaneensa järjestölle, että kyseinen sivusto rikkoo GoDaddyn palveluehtoja. Ehtojen mukaan käyttäjät eivät voi kerätä tietoja ihmisistä ilman näiden suostumusta.
 Näin olleen ilmiantosivusto joutuu etsimään 24 tunnin kuluessa uuden verkkoisännän. Järjestö ei ole toistaiseksi kommentoinut AFP:n tietoja.
 Roskapostikampanjalla pyritty häiritsemään sivuston toimintaa
 Ilmiantosivusto perustamisen taustalla on  Texasin tuore aborttilaki , joka kieltää abortin, jos sikiön sydämensykkeen voi havaita. Sykkeen voi nähdä ultraäänellä noin kuuden raskausviikon jälkeen. Laki ei kohdistu suoraan aborttia haluaviin naisiin, vaan niitä tekeviin lääkäreihin ja muihin auttajiin.
 Ilmiantosivustolla kehotetaan ”raportoimaan kenestä tahansa henkilöstä tai ryhmästä, jonka ilmiantaja epäilee auttavan tai edistävän” laittomassa abortissa.
 Kuka tahansa texasilainen voi uuden lain mukaan nostaa kanteen abortin suorittavaa tai siinä auttavaa henkilöä vastaan. Mikäli kanteen tekijä voittaa oikeudessa, saa hän 10 000 dollarin palkkion.
 Texas Right to Life -järjestön sivusto on joutunut tuoreeltaan  laajan roskapostikampanjan kohteeksi.  Sivuston kerrotaan täyttyneen tekaistujen ilmiantojen lisäksi muun muassa erilaisista meemeistä ja pornosta. Roskapostikampanja on organisoitu pitkälti Tiktok- ja Reddit-käyttäjien keskuudessa. Kampanjan vaikutuksista sivuston toimintaan ei ole tietoa.
 Lue myös:
 Tiktok-käyttäjät ryhtyivät sabotoimaan Texasin aborttilain toimeenpanoa – Täyttivät ilmiantosivuston roskapostilla
 Texas käytännössä kielsi abortit, ja pian ratkeaa, voiko sama tapahtua muualla Yhdysvalloissa – tässä lyhyet vastaukset, mistä on kyse

Texasin abortinvastainen ilmiantosivusto joutuu etsimään uuden verkkoisännän


Summary: Hyväksikäyttö kuitenkin tunnistetaan usein vasta vuosien kuluessa.

Suurin osa kaikista lapsena koetuista asioista unohtuu ajan myötä. Positiiviset tai neutraalit muistot unohtuvat helpommin kuin traumaattiset kokemukset. Tästä syystä on epätodennäköistä, että lapsi unohtaisi kokemansa seksuaalisen hyväksikäytön, jos hän on kokenut tilanteen uhkaavana tai pelottavana, kertoo Åbo Akademin oikeuspsykologian dosentti  Julia Korkman .
 – Jos ihminen muistaa lapsuudessaan tapahtuneen hyväksikäytön vasta teini-ikäisenä tai aikuisena, kyse on tyypillisesti siitä, että koetun tilanteen merkitys muuttuu: hyväksikäyttäjä on voinut kosketella lasta esimerkiksi leikin varjolla, ja myöhemmin – iän ja tiedon lisääntyessä – ihminen tunnistaa tilanteen seksuaaliseksi, Korkman kuvailee.
 Korkmanin mukaan pienten lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on verrattain harvoin väkivaltaista. Tavallisempaa on, että hyväksikäyttäjä on lapsen lähipiiriin kuuluva henkilö ja tilanne on lapselle melko neutraali.
 Sen sijaan se, että tällaisen hyväksikäytön tunnistaa myöhemmin elämässä, voi olla todella traumaattista.
 Neutraaliksi koettu muisto voi unohtua pitkäksikin aikaa ja palata mieleen esimerkiksi koulun seksuaalikasvatustunnilla, oman seksuaalisuuden kehittyessä tai vasta aikuisena esimerkiksi oman lapsen syntymän myötä, kertoo psykologi  Antti Kuivaniemi  Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin Lasten ja nuorten oikeuspsykologian yksiköstä.
 Jos lapsi on kokenut hyväksikäyttötilanteen pelottavana tai uhkaavana eikä silti kerro asiasta kenellekään, taustalla voi Kuivaniemen mukaan olla esimerkiksi se, että lapsi haluaa suojella lähipiiriinsä kuuluvaa tekijää tai kokee asiasta häpeää.
 Myös valemuistot ovat mahdollisia
 On myös mahdollista "muistaa" sellainen hyväksikäyttö, jota ei ole tapahtunut, muistuttaa Kuivaniemi. Näin voi käydä esimerkiksi terapiassa, jos terapeutin esittämät kysymykset ovat hyvin johdattelevia tai jos terapeutti nostaa esille mahdollisuuden, että potilaan tilannetta voisi selittää jonkinlainen seksuaalinen traumakokemus.
 – Tällainen voi laukaista uudelleentulkinnan jostakin menneisyyden neutraalista tilanteesta, Kuivaniemi toteaa.
 Korkman nostaa esille hollantilaistutkimuksen naisista, jotka olivat aikuisena muistaneet tulleensa lapsina hyväksikäytetyiksi. Tutkimuksessa etsittiin todistusaineistoa naisten muistamille kokemuksille: yhdellekään terapiassa muistetuista kokemuksista ei löytynyt näyttöä, kun taas osalle itsenäisesti mieleen palanneista muistoista löytyi.
 – Tämä ei tietenkään tarkoita sitä, etteikö terapiassa olisi mahdollista saada oikeita muistikuvia. Tämä vain osoittaa sen, että terapeutin on oltava hyvin ammattitaitoinen: hyväksikäyttöajatus ei saisi lähteä terapeutista, vaan potilaasta itsestään, Korkman sanoo.
 Korkmanin mukaan terapiassa käsiteltävät psyykkiset ongelmat, jotka voivat viitata seksuaaliseen hyväksikäyttöön, saattavat olla yhtä lailla seurausta lukuisista muistakin, selvästi yleisemmistä traumakokemuksista. Lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on Suomessa todella harvinaista.
 Korkmanin mielestä Suomessa pitäisi saada voimaan laki, joka kieltäisi terapeuttipalvelujen antamisen kaikilta muilta paitsi psykoterapeuteilta ja psykologeilta. Terapeutti-nimikettä ei ole tällä hetkellä millään lailla suojattu, ja kuka tahansa voi tarjota terapiaa.
 Lasten hyväksikäyttö on vähentynyt
 Lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on tutkimusten mukaan vähentynyt Suomessa viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana. Samaan aikaan poliisille ilmoitettujen rikosepäilyjen määrä on kuitenkin lisääntynyt. Asiasta puhutaan nykyään enemmän, ja ehkä myös hyväksikäytetyt uskaltavat kertoa kokemuksistaan vanhempia sukupolvia paremmin, arvioi Antti Kuivaniemi.
 Julia Korkmanin mukaan lapset kertovat aikuisille herkimmin sellaisesta hyväksikäytöstä, joka on tuntunut erityisen pahalta tai jatkunut pitkään.
 Korkman muistuttaa, että kahdelta ensimmäiseltä ikävuodeltaan ihminen ei kykene muistamaan asioita, vaikka ne olisivat olleet kuinka traumaattisia.
 – Sinänsä tämä on paradoksaalista, sillä varhaislapsuuden kokemuksethan monella tapaa jäävät meihin ja kykyymme luottaa ja olla vuorovaikutuksessa muiden ihmisten kanssa.
 Myös kouluikää edeltävältä ajalta asioita muistetaan pääosin hyvin huonosti – toiset toki muistavat paremmin kuin toiset. Asia on Korkmanin mukaan yhteydessä kielenkehitykseen: mitä nuorempana on oppinut puhumaan ja ymmärtämään kieltä, sitä paremmin saattaa muistaa lapsuudenkokemuksiaan. Varsinkin, jos on elänyt ympäristössä, jossa on ollut tapana käydä keskustellen kokemuksia läpi.
 Korkmanin mukaan aivojen on vaikea erotella mielikuvia ja fantasioita todellisuudesta – etenkin, jos ihminen itse vahvasti uskoo johonkin asiaan. Korkman antaa esimerkin: sisarukset usein muistavat lapsuudestaan asioita eri tavalla.
 – Usein luulemme muistavamme asiat juuri niin kuin ne ovat tapahtuneet, vaikka todellisuudessa havainnoimme pieniä murusia sieltä täältä, ja aivot tekevät näistä sitten päätelmiä ja tulkintoja. Syntyy kokonaisuus, joka on vain osin havaintoihimme perustuvaa.
 Lisää aiheesta:
 Kun Jennistä tuli äiti, hän ymmärsi joutuneensa lapsena isänsä hyväksikäyttämäksi – muun muassa sen vuoksi äitiys on parasta, mitä hänelle on tapahtunut

Lapsi harvoin unohtaa kokemansa seksuaalisen hyväksikäytön


Yhdysvaltain presidentti  Joe Biden  on määrännyt, että salaiseksi luokiteltu tutkintamateriaali syyskuun 11. päivän terrori-iskuista julkaistaan seuraavan kuuden kuukauden aikana.
 Yhdysvaltain liittovaltion poliisin FBI:n iskuista tekemään tutkintaan liittyvien asiakirjojen julkistamista ovat vaatineet jo vuosia iskuissa kuolleiden omaiset.
 Osa iskuissa kuolleiden omaisista uskoo, että salatuista asiakirjoista löytyy todisteita väitteille, jonka mukaan Saudi-Arabian hallinnolla oli yhteyksiä terroristeihin, jotka ohjasivat matkustajakoneet päin World Trade Centerin torneja ja puolustusministeriön päärakennusta Pentagonia vuonna 2001. Yhdysvallat on läheinen liittolainen Saudi-Arabian kanssa.
 Iskuista tulee viikon päästä kuluneeksi 20 vuotta. Niissä kuoli kaikkiaan lähes 3 000 ihmistä.
 Pian iskujen jälkeen silloinen presidentti  George W. Bush  lähetti Yhdysvaltain joukot Afganistaniin, jossa äärijärjestö Taleban suojeli terroristijärjestö Al-Qaidan johtajia.
 Biden veti viimeiset yhdysvaltain joukot Afganistanista tällä viikolla ja päätti näin Kabulin lentokentältä käsin tehdyn dramaattisen evakuointioperaation. Yhdysvaltain tukeman hallinnon Afganistanissa kukistanut Taleban otti maassa vallan elokuun puolivälissä.
 Komissio ei löytänyt todisteita yhteyksistä saudihallintoon
 Uhrien omaiset ovat haastaneet Saudi-Arabian oikeuteen, sillä he uskovat maan kytkeytyneen Yhdysvalloissa vuonna 2001 tapahtuneisiin terrori-iskuihin. Uhrien perheet ovat jo pitkään olleet turhautuneita siitä, miten iso osa iskuja koskevista asiakirjoista on vielä salattuja.
 Iskuja tutkivan Yhdysvaltain kongressin asettaman virallisen komission mukaan ei ole todisteita siitä, että saudihallinto tai korkea-arvoiset saudivirkamiehet olisivat tukeneet Al-Qaidaa.
 Toisaalta komission lausuntojen muotoilujen on tulkittu myös vihjaavan, että epäviralliset tai alempiarvoiset saudihahmot olisivat saattaneet liittyä iskuihin.
 Bidenin määräyksestä huolimatta kaikkia asiakirjoja ei välttämättä saada edelleenkään julki, vaan osan tutkinnasta voidaan edelleen kokea olevan liian arkaluontoista julkaistavaksi.
 Julkaisuprosessin käynnistäneessä määräyksessään presidentti painottaa kahdenkymmenen vuoden takaisilla traagisilla tapahtumilla olevan edelleen vaikutusta Yhdysvalloissa.
 – Täten on äärimmäisen tärkeää varmistaa, että Yhdysvaltain hallinto maksimoi läpinäkyvyyden... paitsi, kun vahvimmat mahdolliset syyt toisin ohjeistavat, määräyksessä linjataan.

Biden julkistaa syyskuun 11. päivän terrori-iskuihin liittyviä salaisia asiakirjoja